ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 Справа № 917/1242/21

м. Полтава

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ", 39600, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2

до Кременчуцької гімназії № 1 Кременчуцької міської ради, Кременчуцького району, Полтавської області, вул.Чкалова, буд. 1-А, м. Кременчук, Полтавська область, 39610

про стягнення 824 776,13 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін: відсутні

Обставини справи:

03.08.2021р. до господарського суду Полтавської області з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" до Кременчуцької гімназії № 1 Кременчуцької міської ради, Кременчуцького району, Полтавської області про стягнення 824 776,13 грн. заборгованості згідно Договору №5062 від 29.03.2021 р. з яких: 806 914.13 грн. - вартість спожитої теплової енергії, 11 715,54 грн. - інфляційних втрат, 6 146,46 грн. - 3% річних.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 р. даний позов був переданий на розгляд судді Паламарчука В.В.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач в період з березня 2021 по квітень 2021 року несвоєчасно здійснював оплату спожитої теплової енергії на умовах договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №5062 від 29.03.2021 р.

За ухвалою суду від 10.08.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, встановлено сторонам строки на вчинення процесуальних дій.

27.08.2021р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №9505). У відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на відсутність своєчасного фінансування з боку власника - Кременчуцької міської ради.

Від позивача 02.09.2021р. до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. №9827), в якій позивач зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

20.09.2021р. від позивача до суду надійшло клопотання (вхід. №10486) про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

21.10.2021р. від позивача до суду надійшло клопотання (вхід. №11580) про розгляд справи без участі його представника. У клопотанні позивач вказав, що відповідач частково сплатив заборгованість за теплову енергію спожиту у спірний період у розмірі 2 981,22 грн. та вважає, що треба закрити провадження у цій частині та повернути позивачеві з бюджету судовий збір у розмірі 44 ,72 грн.

Копії ухвал суду від 10.08.2021р. та 21.09.2021р. були отримані сторонами, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

В ході розгляду даної справи господарським судом Полтавської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Згідно із ч. 1ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 568 від 19.04.2019 року ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (а.с. 9). Відповідно до рішення №568 від 19.04.2019 року ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" з 25.04.2019 року надає послуги з теплопостачання.

Між ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (Виконавець) та Кременчуцькою гімназією №1 Кременчуцької міської ради Полтавської області (Споживач) 29 березня 2021 року було укладено договір з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії №5062 від 29.03.2021р. (далі - Договір, а.с. 5-8).

Відповідно до п.1.1.Договору, Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві послугу з постачання теплової енергії на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Пунктом 1.3 договору визначено адресу Споживача: вулиця Чкалова, буд. 1-А, м.Кременчук Полтавської області, опалювальну площу будівлі, теплове навантаження будівлі споживача, наявність приладу обліку на об`єкті споживача

В п. 4.2 Договору визначено, що ціною послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на послугу на момент укладення договору, можливість його зміни і повідомлення про це споживача.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 Правил користування тепловою енергією (далі - Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 та розділу 4 Договору.

Згідно з п. 23 Правил розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору, на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п.3.6 Договору, споживач щомісяця до останнього дня включно розрахункового місяця подає виконавцю інформацію про фактичне споживання теплової енергії згідно показників приладу комерційного обліку теплової енергії. При відсутності даних показників комерційного обліку теплової енергії до останнього для включно розрахункового місяця кількість спожитої теплової енергії визначається виконавцем розрахунковим методом. До обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показниками приладів обліку або розрахунковим способом, додаються теплові втрати, згідно п.1.3.2. даного Договору.

Зняття споживачем показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії оформлюється Відомістю про фактичні покази розрахункових приладів обліку на підставі якої здійснюється розрахунок, оформлення рахунку та Акта про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії. Акт про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії підтверджується споживачем у десятиденний термін. У разі неповернення споживачем належно підтвердженого Акта про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії або відмови від його підпису, останній вважається дійним з дати його виписки за умови його підписання трьома представниками виконавця.

Згідно з п. 4.4 Договору, тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з першого по останнє число місяця, але не може перевищувати місяць.

В п. 4.5 Договору вказано, що виконавець формує та надсилає рахунок на оплату послуги та акт про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії. Рахунок надається на паперовому носії.

Згідно з п. 4.6 Договору, споживач здійснює оплату за цим Договором за спожиту послугу протягом семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Позивач у позові посилається на те, що на виконання умов договору за період березень 2021 року - квітень 2021 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 806 914,13 грн.

В підтвердження вказаного позивач надав акти про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії від 31.03.2021 на загальну суму 775 503,78 грн., від 30.04.2021 на загальну суму 31 410,35 грн. (а.с.18).

На оплату наданих послуг позивач виписав відповідачу відповідні рахунки за №№ 5062 від 31.03.2021, від 30.04.2021 (а.с. 14-15).

Факт вручення вказаних рахунків та актів відповідачу підтверджується реєстрами доставки рахунків та актів про обсяги спожитої теплової енергії за березень 2021 р., квітень 2021 р. (а.с. 16-17).

Відповідно до вказаних доказів загальна сума наданих послуг становить 806 914,13 грн.

Проте, споживач порушував терміни оплати за теплову енергію, встановлені договором. Станом на дату звернення до суду у відповідача виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 806 914,139 грн. та нараховано позивачем 11715,54 грн. - інфляційних нарахувань, 6146,46 грн. - 3% річних від простроченої суми.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

За приписами ст. 1 Закону України № 2633-ІV від 02.06.2005 р. "Про теплопостачання" (із змінами та доповненнями, далі Закон України "Про теплопостачання") тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України та ст.202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за договором № 5062 з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 29.03.2021 року.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України надані позивачем послуги своєчасно не оплатив, заборгованість відповідача станом на дату звернення до суду склала 806 914,13 грн.

21.10.2021р. позивачем надано докази часткової оплати заборгованості в розмірі 2 981,22 грн. за теплову енергію спожиту у спірний період, згідно платіжних доручень № 149 від 13.10.2021 р. на суму 1 182,57 грн., №381 від 13.10.2021 р. на суму 1 798,65 грн.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Відповідне узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 905/1584/15, від 06.03.2019 у справі №914/130/16.

Провадження у справі відкрито 10.08.2021р.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача у сумі 2 981,22 грн. була сплачено після відкриття провадження у справі, то предмет позову в цій частині на момент винесення рішення відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі в частині стягнення вказаної суми на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

В частині стягнення 803 932,91 грн. - суд задовольняє позовні вимоги.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем правомірно заявлено до стягнення 11 715,54 грн. - інфляційних та 6146,46 грн - 3% річних. Перевірка правильності розрахунку 3% річних та інфляційних втрат здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 803932,91 грн. - основної заборгованості, 6146,46 грн. - 3% річних та 11715,54 грн. - інфляційних нарахувань підтверджені документально та нормами матеріального права а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі зменшення розміру позовних вимог та закриття провадження у справі. Таким чином, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 44,72 грн. судового збору (в частині позовних вимог провадження в яких закрито).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 2981,22 грн. - основної заборгованості.

3. Стягнути з Кременчуцької гімназії № 1 Кременчуцької міської ради, Кременчуцького району, Полтавської області (вул.Чкалова, буд. 1-А, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ):

- вартість спожитої теплової енергії в сумі 803 932,91 грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" м.Полтава, МФО 305749, );

- інфляційні нарахування 11 715,54 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 6146,46грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в Полтавському відділенні АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" м.Полтава, МФО 305749, );

- 12 326,92 грн. витрат по сплаті судового збору - на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в Полтавському відділенні АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" м.Полтава, МФО 305749, ).

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) з Державного бюджету України 44,72 грн. судового збору, сплаченого за платіжними дорученнями: № 272 від 23.07.2021р. на суму 12 371,64 грн., оригінал якого залишається в матеріалах справи №917/1242/21.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Повне рішення складено та підписано 02.11.2021р.

Суддя В.В. Паламарчук