ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

04 листопада 2021 року м. ТернопільСправа № 921/421/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

при секретарі судового засідання Крутіній Ю.С.

розглянувши матеріали справи та клопотання прокурора про закриття провадження в частині позовних вимог №21.54/1-3199вих-21 від 02.11.2021 (вх. номер 8905 від 03.11.2021) у справі

за позовом: Керівника Теребовлянської окружної прокуратури, вул. 22 січня, 14, м. Теребовля, Тернопільська область, 48100, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, вул. Лисенка, 20а, м. Тернопіль, 46002

до відповідача 1: Державного навчального закладу Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою, вул. Д.Галицького, 48, м. Збараж, Збаразький район, Тернопільська область, 47302

відповідача 2: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Поділля, село Стриївка, Збаразький район, Тернопільська область, 47371

про визнання договору недійсним та звільнення земельної ділянки

За участі представників сторін:

Прокурора: Козлова Олена Володимирівна, посвідчення № 059827 від 09.02.2021 р., довіреність № 15-58вих-21 від 21.01.2021 р.

Позивача: не прибув.

Відповідача 1: не прибув.

Відповідача 2: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

25.06.2021 Керівник Теребовлянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Державного навчального закладу Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Поділля про:

1. Визнання недійсним договору про надання послуг у рослинництві б/н від 01.09.2018, укладеного між Державним навчальним закладом Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою (вул. Д.Галицького, 48, м. Збараж, Збаразький район, Тернопільська область, 47302, ) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Поділля (село Стриївка, Збаразький район, Тернопільська область, 47371, ).

2. Зобов`язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Поділля (село Стриївка, Збаразький район, Тернопільська область, 47371, ) звільнити земельну ділянку площею 24,6498 га (кадастровий номер :01:001:0470), розташовану на території Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.09.2018 між Державним навчальним закладом Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Поділля укладено договір б/н про надання послуг у рослинництві, проте дана земельна ділянка площею 24,6498 га ріллі за кадастровим номером :01:001:0470 була надана відповідачу 1 для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства. На думку прокурора, дослідження умов оскаржуваного договору дає підстави вважати, що за своєю суттю договір є договором оренди землі, основною його ознакою є платне володіння та користування відповідачем-2 протягом певного строку земельною ділянкою. Прокурор зазначає, що земельна ділянка, яка є предметом спірного договору, перебуває у державній власності та передана відповідачу 1 у постійне користування. Відповідно до положень Статуту ДНЗ Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою, приписів Земельного кодексу України в останнього відсутні повноваження на розпорядження земельною ділянкою державної форми власності, у т.ч. щодо передання її в оренду.

Окрім того, прокурор, звертаючись з даним позовом, обґрунтовує порушення інтересів держави та підстави звернення прокурора до суду тим, що СТОВ Поділля незаконно набуло право на користування земельною ділянкою навчального закладу, державне майно (земля) використовується не за цільовим призначенням, а даний позов заявлено в інтересах держави з метою відновлення порушених прав користування училищем земельною ділянкою. Оскільки спірна ділянка відноситься до земель державної власності сільськогосподарського призначення, то органом, уповноваженим державою здійснювати функції щодо розпорядження ними на території області, на даний час є Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області. Однак, оскаржуваний правочин, вчинено без волевиявлення, відповідного компетентного органу - Держгеокадастру. За твердженнями прокурора, невжиття Держгеокадастром протягом тривалого часу заходів до усунення порушень, а саме щодо визнання недійсним договору, свідчить про невиконання обов`язку щодо захисту інтересів держави. Вказані обставини обумовлюють необхідність звернення прокурора з даним позовом до суду на підставі ст.23 ЗУ "Про прокуратуру" та ст.53 ГПК України.

Ухвалою суду від 30.06.2021 відкрито провадження у справі № 921/421/21 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 08.07.2021 з подальшим його відкладенням востаннє на 26.08.2021 на 10:00 год.

26.08.2021 відповідачем 1 через канцелярію суду подано заяву № 205 від 25.08.2021 (вх. № 6909 від 26.08.2021), в якій позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі.

Відповідачем 2 - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Поділля, 26.08.20211 через канцелярію суду також подано заяву б/н від 25.08.2021 (вх. №6908 від 26.08.2021), в якій останній зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 6 ст. 236 ГПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Судом встановлено, що від імені СТОВ "Поділля" заяву про визнання позову підписано директором товариства Щурко В.М., а від імені Державного навчального закладу Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою начальник ДНЗ "ТПК ПВФП" полковник Ластовицький В., повноваження яких підтверджуються витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що міститься у матеріалах справи, а отже визнання ними (уповноваженими особами) позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому підлягає прийняттю господарським судом.

Ухвалою суду від 26.08.2021 закрито підготовче провадження у справі № 921/421/21 та призначено до судового розгляду по суті на 23.09.2021 на 12:00 год, з подальшим неодноразовим відкладенням судового засідання, востаннє на 04.11.2021.

03.11.2021 прокурором через канцелярію суду подано клопотання про закриття провадження у справі №921/421/21 відповідно до п.2 ч. 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору в частині позовних вимог №21.54/1-3199вих-21 від 02.11.2021 (вх. номер 8905 від 03.11.2021).

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що з огляду на укладення 01.11.2021 між ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та СТОВ «Поділля» додаткового договору до договору про надання послуг у рослинництві б/н від 01.09.2018, відповідно до якого сторони розірвали договір про надання послуг у рослинництві від 01.09.2018., а також враховуючи факт підписання 01.11.2021 між ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та СТОВ «Поділля» акту прийому-передачі земельної ділянки, відповідно до якого СТОВ «Поділля» повернуто Державному навчальному закладу «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 24,6498 га (кадастровий номер :01:001:0470), розташовану на території Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області громади Тернопільського району Тернопільської області, вимоги позовної заяви керівника Теребовлянської окружної прокуратури в частині звільнення спірної земельної ділянки площею виконано в процесі розгляду господарської справи у добровільному порядку, а відтак провадження у даній справі в частині вимог про зобов`язання СТОВ «Поділля» (село Стриївка, Збаразький район, Тернопільська область, 47371, ) звільнити земельну ділянку площею 24,6498 га (кадастровий номер :01:001:0470), розташовану на території Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, слід закрити за відсутністю предмету спору.

Крім того, у поданому клопотання прокурор просить суд з урахуванням поданого 22.09.2021 за вих.№15-781вих-21 клопотання про повернення Тернопільській обласній прокуратурі з Державного бюджету України 50 % судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, та подане клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог, сплачену сума судового збору за вимогою про зобов`язання СТОВ «Поділля» звільнити земельну ділянку площею 24,6498 га (кадастровий номер :01:001:0470) судовий збір в сумі 2270 гривень сплачений за розгляд цієї позовної вимоги повернути повністю, а суму судового збору за вимогою про визнання договору про надання послуг у рослинництві від 01.09.2018 недійсним - у розмірі 50 % судового збору (тобто 1135 гривень), покликаючись при цьому на приписи ч. 1 ст. 130 ГПК України та ст. 7 ЗУ "Про судовий збір".

В судове засідання, яке відбулося 04.11.2021 представник прокуратури прибув, позовні вимоги в частині вимог про визнання недійсним договору про надання послуг у рослинництві б/н від 01.09.2018 підтримав та просив про їх задоволення, а також підтримав подане клопотання про закриття провадження у справі №921/421/21 за №21.54/1-3199вих-21 від 02.11.2021 (вх. номер 8905 від 03.11.2021) в частині позовних вимог про звільнення земельної ділянки площею 24,6498 га (кадастровий номер :01:001:0470) та повернення сплаченої суми судового збору у зазначеному розмірі.

Щодо дотримання прокурором процесуальних строків на подання клопотання про закриття провадження у справі №921/421/21 відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору в частині позовних вимог №21.54/1-3199вих-21 від 02.11.2021, суд зазначає наступне:

- у відповідності до ч. 1 ст. 185 ГПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, у тому числі і про закриття провадження у справі (п. 2 ч. 2 ст. 185 ГПК України).

- ухвалою суду від 26.08.2021 закрито підготовче провадження у справі № 921/421/21 та призначено до судового розгляду по суті на 23.09.2021 на 12:00 год., з подальшим відкладенням судового засідання на 21.10.2021 та 04.11.2021;

- відповідно до ч. 3 ст. 201 ГПК України з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті;

- в судових засіданнях, які відбулися після постановлення судом ухвали про закриття підготовчого провадження у справі та призначення до судового розгляду по суті, розгляд справи по суті судом розпочато не було з огляду на неявку представника відповідача 2 в перше судове засідання по розгляду справи по суті та відсутність належних доказів повідомлення його про час та місце проведення судового засідання, а також заявлене прокурором в судовому засіданні 21.10.2021 клопотання про відкладення розгляду справи по суті для надання можливості подати клопотання про закриття провадження у частині позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурором клопотання про закриття провадження у справі №921/421/21 в частині позовних вимог №21.54/1-3199вих-21 від 02.11.2021 подано до початку розгляду справи по суті, що узгоджується з приписами ст. 226 ГПК

В дане судове засідання представник позивача не прибув, жодних заяв, клопотань не подав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за №162 з відміткою про вручення адресату знаходиться в матеріалах справи).

Представники відповідача 1 та відповідача 2 в судове засідання 04.11.2021 не прибули, жодних заяв, клопотань не подали, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення №189 та № 170 з відмітками про вручення адресатам містяться у матеріалах справи).

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу та клопотання прокурора за відсутності представників позивача та відповідачів 1 та 2 за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності судом встановлено таке.

Державний навчальний заклад «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» є державною організацією (установою, закладом), заснованим на державній власності і підпорядкований Міністерству освіти і науки України, є підзвітним йому. Наведене підтверджується витягом з ЄДРПОУ та статутом ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», який затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 23.07.2015 року № 789.

Згідно п.1.9 Статуту ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» є правонаступником ДНЗ «Збаразьке професійно-технічне училище» (ще раніше «ПТУ №25»).

У 1993 році ДНЗ «ПТУ №25» видано Державний акт на право постійного користування землею на території п`яти сільських рад Збаразького району загальною площею 154,2 га, в т.ч. на території Стриївської сільської ради - площею 25,7 га.

Після інвентаризації земельної ділянки, розташованої на території Стриївської сільської ради площею 25,7 га, встановлено, що площа вказаної земельної ділянки становить 24,6498 га.

На підставі матеріалів інвентаризації до Державного земельного кадастру внесені дані про земельну ділянку площею 24,6498 га (кадастровий номер :01:001:0470), розташовану на території Стриївської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, що віднесена до земель сільськогосподарського призначення та надана для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства та перебуває у державній власності (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-021 від 22.04.2021 міститься у матеріалах справи).

01.09.2018 між Державним навчальним закладом «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» (Замовник) та Сільськогосподарським товариством з обмеженої відповідальністю «Поділля» (Виконавець) укладено договір б/н про надання послуг у рослинництві відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язки по виконанню робіт у рослинництві (надання послуг) на земельній ділянці площею 20,00 (двадцять га) на території Нижчелуб`янської сільської ради Збаразького району Тернопільської області для сільськогосподарських робіт по вирощуванню культур, фактичне виконання яки підтверджується актами приймання - здачі наданих послуг та додатковими угодами.

Як зазначає прокурор, у договорі б/н про надання послуг у рослинництві від 01 вересні 2018 року, укладеному між ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та СТОВ «Поділля» допущено помилку щодо місця розташування земельної ділянки, оскільки зазначено Нижчелуб`янська сільська рада, а фактично земельна ділянка розташована на території Стриївської сільської ради (на даний час Збаразької територіальної громади), що підтверджується інформацією, наданою ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» за вих.№152 від 18.06.2021, та показаннями директора СТОВ «Поділля» ОСОБА_1 та заступника начальника навчального закладу Якимця П.І., які допитані в якості свідків у кримінальному провадженні №0000008, а також не заперечується відповідачами у справі.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №724-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Тернопільської області, а саме до Збаразької територіальної громади ввійшла Стриївська територіальна громада.

15.12.2020 сесією Збаразької міської ради прийнято рішення №VІІІ/2/9 «Про реорганізацію сільських рад», відповідно до якого розпочато процедуру реорганізації (припинення) Стриївської сільської ради шляхом приєднання до Збаразької міської ради та Збаразька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Стриївської сільської ради.

Згідно постанови Верховної ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 у Тернопільській області утворено Тернопільський район, до складу якого ввійшла територія Збаразької міської територіальної громади.

Таким чином, земельна ділянка площею 24,6498 га за кадастровим номером :01:001:0470 розташована на території Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно п.2.1, 2.2, 2.3 оскаржуваного договору вартість наданих послуг розраховується на підставі фактично понесених витрат Виконавцем і фіксується в кожному акті прийомки-здачі наданих послуг. Замовник здійснює оплату за надані послуги згідно акту-здачі наданих послуг. Оплата здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на протязі 10 календарних днів з дня підписання акту приймання- здачі наданих послуг або шляхом продажу (товарообміну) сільськогосподарської продукції.

По наданню послуги Виконавець передає Замовнику в п`ятиденний термін Акт прийому - передачі наданих послуг. Замовник підписує Акт прийому - передачі наданих послуг або мотивує відмову його підписання на протязі десяти календарних днів (п.3.1, 3.2 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за даним договором - Виконавець та Замовник несуть відповідальність згідно діючого законодавства.

Відповідно до п.5.1 договору про надання послуг у рослинництві всі зміни та доповнення до даного договору повинні бути лише в письмовій формі і набирають чинності з моменту підписання їх обома сторонами.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Звертаючись із даним позовом, прокуратур як на підстави заявленого позову вказує на те, що укладений між Державним навчальним закладом «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та Сільськогосподарським товариством з обмеженої відповідальністю «Поділля» 01 вересня 2018 року договір б/н про надання послуг у рослинництві містить ознаки удаваного правочину, передбачені ст. 235 Цивільного кодексу України, оскільки фактично сторони уклали договір оренди земельної ділянки, і підлягає з цих підстав визнанню недійсним.

Спірна земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0470 площею 24,6498 га ріллі, надана ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, а відтак, є майном закладу освіти та підлягає використанню виключно в освітніх цілях, для забезпечення прав учасників освітнього процесу (навчання, стажування студентів, наукової роботи викладацького складу тощо). Недотримання порядку використання майна закладу освіти призводить до порушень земельного законодавства.

Земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0470 з 01.09.2018 і по даний час обробляється. Вказане підтверджується протоколом огляду місця події (щодо земельної ділянки) та протоколом огляду предметів (інтернет сторінки), копії яких додано до справи.

Із змісту укладеного між сторонами договору від 01.09.2018 слідує, що СТОВ «Поділля» виконує на земельній ділянці площею 20 га сільськогосподарські роботи по вирощуванню культур, а ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» здійснює оплату за надані послуги.

Разом з тим, з листів навчального закладу №47 від 15.02.2021 та №152 від 18.06.2021 вбачається, що земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0470 обробляє, збирає урожай та реалізує його СТОВ «Поділля» на підставі договору про надання послуг у рослинництві від 01 вересня 2018, укладеного з ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою». Витрати на обробіток земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0470 площею 24,6498 га та збір з неї врожаю несе СТОВ «Поділля». Право власності на врожай зібраний із вказаної земельної ділянки набуває СТОВ «Поділля» на підставі договору про надання послуг у рослинництві від 01.09.2018, укладеного з ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою». Жодних послуг, наданих сільськогосподарським товариством, навчальний заклад не оплачував. Водночас, СТОВ «Поділля» в період з 01.09.2018 і по даний час надано навчальному закладу благодійну допомогу в загальній сумі 86400 гривень, про що свідчать долучені до матеріалів справи копії виписок за 18.03.2020 та 19.04.2021.

Вказане суперечить вимогам ст. 901 ЦК України, яка передбачає, що за надані послуги кошти сплачує замовник. Також, умови договору від 01.09.2018 не містять переліку послуг, що надаються за ним СТОВ «Поділля» та зобов`язань останнього їх надати.

За таких обставин договір від 01.09.2018 за своєю правовою природою не є договором про надання послуг, оскільки навчальний заклад фактично передав земельну ділянку, права розпоряджатися якою не має, СТОВ «Поділля», яке здійснює господарську діяльність на землі, що перебуває в постійному користуванні ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», і лише товариство отримує вигоду у вигляді виробленої сільгосппродукції, будь-яких прав на вирощений урожай замовник не набуває, оплати не здійснює та отримує від виконавця благодійну допомогу.

Натомість прокурор вважає, що за змістом спірного договору від 01.09.2018 між сторонами фактично склалися правовідносини з оренди землі, оскільки з умов оспорюваного договору вбачається, що навчальний заклад фактично передав товариству земельну ділянку, що перебуває у його постійному користуванні, і отримав за це плату (86400 грн), отже зміст оскаржуваного правочину повинен відповідати законодавству, що регулює правовідносини у сфері оренди землі, у тому числі і вимогам ст.ст. 124, 134 Земельного кодексу України.

Водночас зазначає, що доказів того, що учні ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» проходили виробниче навчання на сільськогосподарській техніці СТОВ «Поділля», як це зазначено у інформації №47 від 15.02.2021, №152 від 18.06.2021 , відповідачем 1 не надано.

Також згідно інформації від 07.05.2021, наданої ТУ ДПС у Тернопільській області, інформація про договір про надання послуг у рослинництві між ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та СТОВ «Поділля» відсутня. Згідно даних ITC «Податковий блок» СТОВ «Поділля» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0470 площею 24,6498 га податкові зобов`язання по платі за землю не декларувало та не сплачувало.

Таким чином, звертаючись до Господарського суду Тернопільської області з даним позовом, керівник Теребовлянської окружної прокуратури вважає, що оспорюваний договір про надання послуг у рослинництві б/н від 01.09.2018 не є договором про надання послуг у рослинництві, а є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та не спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним, а відтак є підстави для визнання означеного правочину недійсним через його удаваність та укладення з метою, що суперечить інтересам держави, а предмет угоди - земельна ділянка площею 24,6498 га, в силу ст. 216 Цивільного кодексу України підлягає звільненню сільськогосподарським товариством.

Щодо наявності підстав прокурора для представництва інтересів держави в суді.

Положеннями ст.131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, на яку, крім іншого, покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 року у справі №1-1/99 визначено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

"Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (постанова Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №910/11919/17, аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).

Звернення прокурора до суду в даному випадку спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання користування та розпорядження земельною ділянкою державної форми власності, яке здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства.

Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу.

З огляду на положення ч. 1 ст. 83, ч. 1 ст. 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл. селищ, міст; у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Спірна земельна ділянка площею 24,6498 га (кадастровий номер :01:001:0470) розташована на території Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, надана ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства та перебуває у державній власності.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Зі змісту ст. 122 ЗК України вбачається, що право розпоряджатися землями, які знаходяться за межами населеного пункту для сільськогосподарського використання, з 01.01.2013 належить центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам, тобто в даному випадку - Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області як територіальному органу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до підпункту 25 пункту 4 названого Положення, Держгеокадастр організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок, дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підпункт 31 пункту 4 Положення).

Отже, центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, її територіальні органи.

Наказом Держгеокадастру №248 від 21.05.2021 затверджено Положення про Головне управління у Тернопільській області, (далі - Положення про Управління), згідно з підпунктом 30 якого Головне управління Держгеокадастру в області здійснює державний нагляд (контроль) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі дотримання вимог земельного законодавства в процесі укладення цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; за дотриманням вимог земельного законодавства органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття та реалізації права на землю; використання земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотримання вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Статтею 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» передбачено, що Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Отже Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області є відповідним територіальним органом Держгеокадастру, на який покладено функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у Тернопільській області від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника та функціями державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Зважаючи на викладене, саме Держгеокадастр є органом, уповноваженим державою розпоряджатися землями державної форми власності та здійснювати відповідні повноваження, що полягають у вжитті заходів щодо забезпечення дотримання встановленого законодавством порядку набуття та реалізації права на землю, усунення виявлених порушень земельного законодавства, в тому числі шляхом звернення до суду.

Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, у тому числі, шляхом визнання угоди недійсною.

Право на оспорювання договору, що стосується розпорядження або користування земельною ділянкою належить власнику, землекористувачу такої земельної ділянки або особі, яка доведе, що відповідно до законодавства звертається в інтересах цих осіб за захистом порушеного, невизнаного або оспорюваного права (ст.152 ЗК У країни).

Як вказує прокурор, підставою для його звернення з даним позовом стало невжиття Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області як органом, уповноваженим державою розпоряджатися землею державної форми власності та здійснювати державний контроль за додержанням земельного законодавства, заходів щодо припинення незаконного використання земельної ділянки, щодо якої укладено спірний договір.

23.02.2021 Кременецькою місцевою прокуратурою направлено Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області лист №21.31/1-1571 вих.21 з інформацією про укладення між ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та СТОВ «Поділля» договору про надання послуг у рослинництві б/н від 01.09.2018 та з проханням надати інформацію про те, чи вживалися Управлінням Держгеокадастру заходи щодо захисту в судовому порядку інтересів держави, що полягають у правомірному використанні земельної ділянки, у відповідь на який листом №10-19-0.91-1093/2-21 від 15.03.2021 Управління Держгеокадастру підтвердило факт перебування земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0470 площею 24,6498 га на праві постійного користування за ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» на підставі державного акту, однак пославшись на Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затверджене наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 №308 (зі змінами згідно наказу від 20.02.2020 №53), а також повідомило заявника про відсутність повноважень у Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо звернення до суду з позовом про повернення земельної ділянки.

У подальшому, 15.04.2021 Теребовлянською окружною прокуратурою повторно надіслано лист №21.54/1-1730вих.21 ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області щодо повернення земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0470 площею 24,6498 га, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Згідно наданої відповіді №10-19-0.187-286/90-21 від 22.04.2021 Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області жодні заходи щодо повернення земельної ділянки площею 24,6498 га за кадастровим номером :01:001:0470, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою, не вживалися.

Аналіз ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у справі №822/1169/17 від 19.07.2018.

Прокурор, обґрунтовуючи підстави звернення до суду звернення із даним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, зазначає, що останнє достовірно знало про факт укладення між ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та СТОВ «Поділля» договору б/н про надання послуг у рослинництві від 01.09.2018, яким земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0470 державної форми власності площею 24,6498 га фактично передана в оренду для здійснення господарської діяльності СТОВ «Поділля», однак станом на теперішній час Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області не проведено перевірки з приводу правомірності укладення договору б/н про надання послуг у рослинництві від 01.09.2018, не вжито заходів щодо звернення до суду з позовом про визнання вказаного договору та звільнення земельної ділянки, а також не вжито жодних інших заходів з метою усунення порушень вимог земельного законодавства.

Наведене свідчить про бездіяльність уповноваженого органу та його усвідомлену пасивну поведінку щодо захисту інтересів держави шляхом звернення з позовом до суду, тобто нездійснення ним захисту, що є підставою звернення прокурора з даною позовною заявою.

Сам факт не звернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Вказане зазначено в постанові Великої Палати Верховного суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

Прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/3486/18).

Слід також зазначити, що правову позицію із вказаного питання викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотримуватися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У зв`язку із встановленням прокурором факту бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо захисту інтересів держави шляхом звернення до суду з позовом до Державного навчального закладу «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» про визнання договору б/н про надання послуг у рослинництві від 01.09.2018 та звільнення земельної ділянки, Теребовлянською окружною прокуратурою 07.06.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 Кримінального кодексу України (службова недбалість).

Враховуючи зазначене, суд вважає обґрунтованим зі сторони прокурора звернення із даним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області як органу, уповноваженого державою на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах на території Тернопільської області.

Оцінивши зібрані у справу докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд дійшов висновку, що провадження слід закрити з огляду на таке.

Згідно з статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

У Розділі 1 Договору про надання послуг зазначено, що замовник доручає виконавцеві, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг приймає на себе обов`язки по виконанню робіт у рослинництві (надання послуг) на земельній ділянці площею 20,00 (двадцять га) на території Нижчелуб`янської сільської ради Збаразького району Тернопільської області для сільськогосподарських робіт по вирощуванню культур, фактичне виконання яки підтверджується актами приймання - здачі наданих послуг та додатковими угодами.

Відповідно до частини 2 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так відповідно до п.2.1, 2.2, 2.3 оскаржуваного договору вартість наданих послуг розраховується на підставі фактично понесених витрат Виконавцем і фіксується в кожному акті прийомки-здачі наданих послуг. Замовник здійснює оплату за надані послуги згідно акту-здачі наданих послуг. Оплата здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на протязі 10 календарних днів з дня підписання акту приймання - здачі наданих послуг або шляхом продажу (товарообміну) сільськогосподарської продукції.

Із змісту зазначених положень цивільного законодавства слідує, що обов`язком виконавця є надання послуги, результат якої замовник зобов`язується прийняти та оплатити.

Предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між сторонами правовідносин.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

У конкретному договірному зобов`язанні в якості елементів змісту договірних зобов`язань сторонами визначаються предмет, місце, строк виконання зобов`язання, зустрічні зобов`язання боржника та інші.

Виникнення спору може обумовлюватися або порушенням окремих умов договору, або порушенням певних прав позивача.

Стаття 610 ЦК України визначає порушенням зобов`язання його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Частиною першою статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом статей 599, 604 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином або за домовленістю сторін.

У статях 651, 653 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, при настанні конкретних юридичних фактів, в тому числі за наявності волі сторін, зобов`язання припиняє своє існування та означає, що учасники такого зобов`язання втратили свої права та обов`язки за зобов`язанням, тобто кредитор вже не має права вимагати, а боржник не має обов`язку його виконувати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами, а закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Як уже зазначалось, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі визнання недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з частиною третьою статті 207 ГК України, що передбачено і у статті 236 ЦК України, виконання господарського зобов`язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов`язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов`язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Із правової природи такого зобов`язання вбачається, що фактичне користування земельною ділянкою шляхом виконання робіт у рослинництві (надання послуг) на підставі договору надання послуг в разі визнання його недійсним унеможливлює застосування наслідків недійсності правочину відповідно до статті 216 ЦК України, оскільки надана послуга споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності і відновити первісне положення сторін практично неможливо.

Тому, визнаючи договір надання послуг недійсним, необхідно серед іншого встановити обставини, пов`язані з виконанням такого договору, та визначити момент, з якого вважаються припиненими зобов`язання за цим договором.

Під час розгляду даної справи прокурором надано суду докази на підтвердження того, що 01.11.2021 між ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та СТОВ «Поділля» укладено додатковий договір до договору про надання послуг у рослинництві б/н від 01.09.2018, відповідно до умов якого сторони розірвали договір про надання послуг у рослинництві від 01.09.2018, а також 01.11.2021 по акту прийому-передачі земельної ділянки СТОВ «Поділля» повернуло ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 24,6498 га (кадастровий номер :01:001:0470), розташовану на території Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області громади Тернопільського району Тернопільської області (копії додаткового договору від 01.11.2021 та акту прийому-передачі земельної ділянки від 01.11.2021 містяться у матеріалах справи)

І оскільки у даній справі позовні вимоги прокурора зводяться до визнання недійсним договору про надання послуг у рослинництві б/н від 01.09.2018, який між сторонами розірвано, а з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка повернута її постійному землекористувачу - ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», жодних неврегульованих питань між сторонами договору не існує, як не доведено і існування будь-якого інтересу чи правовідносин з третіми особами з приводу укладення, виконання та припинення цього договору оренди, тобто зобов`язання за спірним договором є припиненими.

При цьому судом враховано, що оскільки фактичне користування земельною ділянкою на підставі договору про надання послуг у разі його недійсності унеможливлює проведення між сторонами двосторонньої реституції, тому такий договір повинен визнаватися судом недійсним і припинятися лише на майбутнє, а не з моменту укладення, у зв`язку із чим у даному випадку визнання договору про надання послуг у рослинництві б/н від 01.09.2018 недійсним є неможливим, оскільки предмет спору припинив існування, договір розірвано та земельна ділянка повернута у встановленому порядку її постійному землекористувачу. Спору щодо цього майна не існує, а відтак у суду відсутні підстави вважати про наявність предмета спору у даній справі.

З огляду на зазначені обставини, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі №921/421/21 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмета спору.

За приписами процесуального законодавства, у разі закриття провадження у справі слід вирішити питання про повернення судового збору з бюджету (ч 3, ч 4 ст 231 ГПК України).

За приписами ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати, встановлюються законом.

Таким спеціальним законом, що регулює підстави сплати та повернення судового збору є Закон України Про судовий збір.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом). Відтак, сплачений при зверненні до суду із позовом судовий збір може бути повернений позивачу з Державного бюджету України у разі подання відповідного клопотання.

А відтак, суд вважає за необхідне з огляду на норми чинного законодавства, що регулює питання сплати та повернення судового збору, а також з урахуванням поданих прокурорм клопотань про повернення судового збору, повернути Тернопільській обласній прокуратуріз Державного бюджету України 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №1126 від 23.06.2021, відповідно до п. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 2, 14, 42, 46, 73-86, 91, 130, 185, п.2 ч.1 ст. 231, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №921/421/21 - закрити.

2. Повернути з Державного бюджету України на користь Тернопільської обласної прокуратури (м. Тернопіль, вул. Листопадова, 4, р/р UА0004091 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098, код економічної класифікації видатків бюджету - 2800) - 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №1126 від 23.06.2021).

3. Ухвалу направити учасникам судового процесу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.254-257 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст ухвали складено 05.11.2021

Суддя Н.М. Бурда