ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р. Справа № 924/816/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Устінової А.П., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Боненкамп", с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська торгова компанія", м. Хмельницький

ОСОБА_1 , м. Хмельницький

про стягнення суми основного боргу в розмірі 1 318 789, 43 грн. за договором поставки №KIV-18-287-Р від 13.08.2018 року, пені за несвоєчасно оплачений товар у розмірі 95558,18 грн., збитків від інфляції в розмірі 147704,72 грн. та 36% річних в розмірі 636348,92 грн.,

за участю представників сторін:

позивача: адвокат Луцюк В.В. згідно довіреності від 26.07.2021 року ( в режимі ВКЗ);

відповідача 1: Таранчук О.С. директор ( в режимі ВКЗ);

відповідача 2: Таранчук О.С. (в режимі ВКЗ);

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за договором поставки №KIV-18-287-Р від 13.08.2018 року, зокрема, суму основного боргу в розмірі 1 318 789, 43 грн., пеню за несвоєчасно оплачений товар у розмірі 95558,18 грн., збитків від інфляції в розмірі 147704,72 грн. та 36% річних в розмірі 636348,92 грн. Вимоги мотивує неналежним виконанням відповідачем 1 своїх зобов`язань з повної та своєчасної оплати за поставлений товар згідно договору поставки, а також умовами договору поруки від 13.08.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18.08.2021 року відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Боненкамп", с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська торгова компанія", м. Хмельницький, ОСОБА_1 , м. Хмельницький про стягнення суми основного боргу в розмірі 1 318 789, 43 грн. за договором поставки №KIV-18-287-Р від 13.08.2018 року, пені за несвоєчасно оплачений товар у розмірі 95558,18 грн., збитків від інфляції в розмірі 147704,72 грн. та 36% річних в розмірі 636348,92 грн.; призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 07.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача 1 та відповідач 2 під час судового розгляду спору наявність основної заборгованості визнає, зазначає про складне фінансове становище.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

13.08.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Боненкамп» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська торгова компанія» (покупець) укладено договір поставки №KIV-18-287-р (далі договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця шини, диски, колеса та комплектуючі до них для сільськогосподарської техніки, спецтехніки і фототехніки, окремими партіями, відповідно до замовлення покупця, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити товар на мовах, визначених у цьому договорі (п. 1.1. договору).

Істотними умовами договору є кількість, асортимент, ціна, умови та місце поставки товару, які узгоджуються сторонами шляхом укладення та підписання письмових додатків (специфікацій), а у разі їх відсутності - рахунках і видаткових накладних, по кожній окремі поставці товару в рамках цього договору. Базові умови поставки визначені в п. 3.6. цього договору (п. 1.2. договору).

За положеннями п. 3.1. договору товар повинен бути поставлений покупцю у термін 3 календарних днів з дати, зазначеної у видатковій накладній на товар, якщо інше не передбачено специфікаціями.

Датою поставки (передачі) товару постачальником у власність покупця є дата, зазначена у видатковій накладній на товар (кожної окремої партії товару) (п. 3.2. договору).

Товар вважається поставленим постачальником та переданим у власність покупця з моменту підписання покупцем видаткової накладної на товар, що свідчить про факт отримання товару, і не потребує підписання між сторонами цього договору будь-яких актів приймання-передачі у власність (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору фактично оформлені видаткові накладні на товар, виписані на підставі довіреностей на одержання матеріальних цінностей (товару), відповідно до вимог діючого законодавства України є належним підтвердженням права власності покупця на товар.

Базові умови поставки згідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (2010) EXW за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. 21 км. Житомирського шосе (п. 3.5. договору).

Перехід до покупця усіх можливих ризиків, пов`язаних з випадковим знищенням або пошкодження товару відбувається в момент фактичної поставки (передачі) товару постачальником покупця у власність, що підтверджується документами, зазначеними у п. 3.3. цього договору (п. 4.1. договору).

Датою поставки і моментом переходу до покупця права власності на товар та всіх пов`язаних ризиків є: при передачі товару на складі постачальника дата підписання видаткової накладної на товар, яка видається постачальником, уповноваженою особою покупця; при передачі товару перевізником для доставки покупцю дата товарно-транспортної накладної щодо передачі товару зазначеним перевізником покупцю на підставі наданої покупцем довіреності на отримання ТМЦ (п. 4.2. договору).

Пунктом 6.1 Договору визначено, що ціна на Товар встановлюється у національній валюті України - гривнях (з урахуванням податку на додану вартість) і вказується в письмових додатках, визначених у пункті 1.2 Договору, у разі їх відсутності - у рахунках і видаткових накладних на кожну окрему партію Товару. При цьому сторони домовились, що у разі, якщо після виставлення рахунку курс продажу Євро на Українській міжбанківській валютній біржі збільшиться більше, ніж на 2% (але не менше курсу продажу євро на день оплати у банківській установі постачальника зазначеного в реквізитах даного договору), сума, що підлягає сплаті за цим рахунком змінюється пропорційно зростанню зазначеного курсу продажу Євро на день оплати, до моменту фактичної оплати покупцем вартості всієї партії товару.

Відповідно до приписів пунктів 7.1, 7.2 Договору оплата за Товар здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування протягом 14 календарних днів з дати зазначеної у видатковій накладній на товар, якщо інше не передбачено додатковими угодами або специфікаціями.

Товар вважається повністю оплаченим з дня надходження всієї суми коштів на розрахунковий рахунок постачальника (пункт 7.4 Договору).

У пункті 9.5 Договору закріплено, що у випадку прострочення оплати Товару постачальник має право нарахувати покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення оплати, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У випадку прострочення оплати Товару за Договором більше ніж на 10 календарних днів покупець також сплачує на користь постачальника відсотки за користування коштами в розмірі 36% річних від суми прострочення платежу за кожен день прострочення оплати без обмеження строків їх нарахування та звернення до суду за їх стягненням, а також штраф у розмірі 10% від суми простроченої заборгованості (пункт 9.6 Договору).

Згідно пунктів 11.1, 11.2 договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками. Строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 11.1. договору та закінчується 31.12.2021 року з можливістю автоматичного продовження.

Договір підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

13.08.2019 року між ОСОБА_1 (поручитель), ТОВ «Боненкамп» (кредитор) та ТОВ «Східноєвропейська торгова компанія» (боржник) укладено договір поруки №1 (далі договір поруки), згідно якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому за договором поставки №KIV-18-287-Р від 18.08.2018 року (основний договір), який був укладений між кредитором та боржником, в тому числі, за порушення виконання боржником зобов`язань, передбачених основним договором.

Відповідно до п.2.1 Договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником кожного і всіх своїх зобов`язань за договором поставки, укладений між кредитором та боржником, в повному обсязі, а також за відшкодування кредитору збитків, сплату неустойки та інших сум, які нараховані кредитором боржнику на підставі чинного законодавства, договору та/або у зв`язку з порушенням боржником виконання своїх зобов`язань, передбачених договором поставки.

Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за неналежне виконання боржником забезпеченого зобов`язання (п. 3.1 Договору поруки).

У п. 4.1. договору поруки до обов`язків поручителя віднесено виконання зобов`язання боржника з моменту підписання кредитором даного договору в повному обсязі; при порушенні боржником зобов`язання перед кредитором за основним договором виконати за боржника зобов`язання у десятиденний строк з дня отримання вимоги від кредитора.

Договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання боржником своїх зобов`язань за основним договором, окрім випадків, визначених в ст. 559 Цивільного кодексу України. Порука припиняється з припиненням забезпечених зобов`язань боржника за основним договором, а також в інших випадках, передбачених законодавством України (п. 6.1. договору).

Договір поруки підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на суми 185266,00 грн. (видаткова накладна №116 від 13.01.2020 року); 25114,00 грн. (видаткова накладна №416 від 24.01.2020 року); 81791,00 грн. (видаткова накладна №999 від 13.02.2020 року); 137940,00 грн. (видаткова накладна №1316 від 21.02.2020 року); 805988,00 грн. (видаткова накладна №1548 від 27.02.2020 року).

Сторонами внаслідок зміни курсу євро на дату здійснення оплати покупцем узгоджено акти коригування вартості товару: №5 від 23.03.2020 року до договору, згідно якого вартість товару за видатковою накладною №116 від 13.01.2020 року склала 208468,49 грн.; №6 від 23.03.2020 року, згідно якого вартість товару, поставленого за видатковою накладною №416 від 24.01.2020 року склала 28052,74 грн.; №7 від 23.03.2020 року, згідно якого вартість відвантаженого товару за видатковою накладною №999 від 13.02.2020 року становить 92902,024 грн.; №8 від 23.02.2020 року, згідно якого вартість відвантаженого товару за видатковою накладною №1316 від 21.02.2020 року склала 156886,06 грн.; №9 від 23.02.2020 року, згідно якого вартість відвантаженого товару згідно накладної №1548 від 27.02.2020 року становить 903336,05 грн.

Відповідно до погодженого сторонами акту звірки взаєморозрахунків заборгованість відповідача 1 перед позивачем становить 1323789,43 грн.

01.06.2021 року між позивачем та відповідачем 2 підписано акт звірки зобов`язань сторін за договором поруки №1 від 13.08.2019 року, згідно якого заборгованість відповідача 1 перед позивачем становить станом на 31.05.2021 року 1323789,43 грн.; ОСОБА_1 підтверджує кредитору свої зобов`язання по договору поруки.

Позивач звернувся до відповідача 1 з вимогою №36 від 23.06.2021 року про оплату заборгованості та штрафних санкцій за поставлений за договором поставки товар в розмірі 1320789,43 грн., пеню, 36% річних та втрати від інфляції. Вимога отримана відповідачем 1 23.06.2021 року.

Позивачем 23.06.2021 року надіслано відповідачу 2 вимогу №37 від 23.06.2021 року про оплату заборгованості та штрафних санкцій за ТОВ «Східноєвропейська торгова компанія», у якій ТОВ «Боненкамп» просить сплатити заборгованість за договором поставки в розмірі 1320789,43 грн., а також пеню, збитки від інфляції та 36% річних.

Проте, у зв`язку з невиконанням відповідачами вимог позивача в добровільному порядку, останній звернувся з даним позовом до суду.

Відповідачем 1 сплачено позивачу 1000,00 грн. згідно платіжного доручення №897 від 12.10.2021 року, 1000,00 грн. згідно платіжного доручення №897 від 04.10.2021 року, 1000,00 грн. згідно платіжного доручення №897 від 09.08.2021 року, 1000,00 грн. згідно платіжного доручення №897 від 20.10.2021 року; 1000,00 грн. згідно платіжного доручення від 29.10.2021 року та 1000,00 грн. згідно платіжного доручення від 01.11.2021 року.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 ГК України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.08.2018 року між позивачем та відповідачем 1 укладено договір поставки, згідно якого останній взяв на себе зобов`язання з своєчасної та повної оплати поставленого позивачем товару.

Положеннями частини 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями частини 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, 5 кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Наявними доказами (підписаними видатковими накладними та актами звірки розрахунків) підтверджується та не заперечується сторонами, що станом на момент звернення до суду з даним позовом (27.07.2021 року) основна заборгованість ТОВ «Східноєвропейська торгова компанія» перед ТОВ «Боненкамп» по договору поставки становила 1 318 789,43 грн.

Водночас, відповідачем 1 платіжними дорученнями від 20.10.2021 року, від 12.10.2021 року, від 04.10.2021 року, від 09.08.2021 року, від 29.10.2021 року та від 01.11.2021 року перераховано на користь позивача по 1000,00 грн. відповідно.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття юридичного спору має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття спір про право (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття спору про право має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань (позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати КЦС від 20.09.2021 року у справі №638/3792/20).

Відтак, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі №924/816/21 в частині стягнення 6000,00 грн. основного боргу, 1 312 789,43 грн. боргу підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку, тому позов в цій частині суд задовольняє.

Позивач також просить суд стягнути з відповідачів 96 558,18 грн. пені згідно поданого розрахунку.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачами не надано доказів існування об`єктивних та непереборних обставин, які могли б свідчити про звільнення сторони, яка прострочила виконання зобов`язання, від відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Право постачальника на нарахування покупцю пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення оплати, від суми заборгованості за кожен день прострочення закріплено у пункті 9.5 Договору.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Судом здійснено перерахунок пені в межа періоду та сум заборгованості, визначених позивачем, та приймається до уваги, що з огляду на положення п. п. 7.2. договору відповідач 1 зобов`язувався здійснити оплату товару протягом 14 календарних днів з дати, зазначеної у видатковій накладній. Таким чином, прострочення з оплати за накладною від 13.01.2020 року з 28.01.2020 року; за накладною від 24.01.2020 року з 08.02.2020 року; за накладною від 13.02.2020 року з 28.02.2020 року; за накладною від 21.02.2020 року з 07.03.2020 року; за накладною від 27.02.2020 року з 13.03.2020 року. Шестимісячний термін за накладною від 13.01.2020 року сплив 28.07.2020 року; за накладною від 24.01.2020 року 08.08.2020 року; за накладною від 13.02.2020 року 28.08.2020 року, за накладною від 21.02.2020 року 07.09.2020 року та за накладною від 27.02.2020 року 13.09.2020 року.

Відтак, судом здійснено наступний розрахунок пені: 1) з 24.03.2020 року по 28.07.2020 року на визначену позивачем суму заборгованості 1318789,43 грн. = 70911,96 грн.; 2) за період з 29.07.2020 року по 08.08.2020 року на суму заборгованості 1110320,94 грн. = 4004,44 грн.; 3) за період з 09.08.2020 року по 28.08.2020 року на суму заборгованості 1082268,2 грн. = 7096,84 грн.; 4) за період з 29.08.2020 року по 07.09.2020 року на суму заборгованості 989366,18 грн. = 3243,82 грн.; 5) за період з 08.09.2020 року по 13.09.2020 року на суму заборгованості 832480,12 грн. = 1364,72 грн. На загальну суму 86621,78 грн., які підлягають стягненню з відповідача. В стягненні 8936,4 грн. пені суд відмовляє.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є фінансовими санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (девальвації грошової одиниці України) та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ця міра відповідальності нараховуються незалежно від наявності вини боржника, оскільки передбачена законом і є частиною грошового зобов`язання боржника до моменту його припинення згідно норм матеріального права України.

Передбачене законом (ст. 625 ЦК України) право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

У пункті 9.6 Договору сторонами погоджено, що у випадку прострочення оплати Товару за Договором більше ніж на 10 календарних днів покупець сплачує на користь постачальника 36% річних від суми прострочення платежу за кожен день прострочення оплати без обмеження строків їх нарахування та звернення до суду за їх стягненням.

Судом здійснено перерахунок 36% річних згідно наданого позивачем розрахунку (за 488 днів на суму заборгованості 1 318 789,43 грн.) в системі «Законодавство» та встановлено, що 36% річних за період тривалістю 488 днів на суму заборгованості 1 318 789,43 грн. складає 633 754,58 грн., що і підлягає стягненню. В стягненні 2594,34 грн. 36% річних суд відмовляє.

Судом також здійснено перерахунок в системі «Законодавство» втрат від інфляції за визначений позивачем період з квітня 2020 року по червень 2021 року на розмір заборгованості 1318789,43 грн. та встановлено, що втрати від інфляції за вказаний період становлять 143616,79 грн. Відтак, в стягненні 4087,93 грн. втрат від інфляції слід відмовити.

13.08.2019 року між ОСОБА_1 (поручитель), ТОВ «Боненкамп» (кредитор) та ТОВ «Східноєвропейська торгова компанія» (боржник) укладено договір поруки №1, згідно якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому за договором поставки №KIV-18-287-Р від 18.08.2018 року, в тому числі, за порушення виконання боржником зобов`язань, передбачених основним договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником кожного і всіх своїх зобов`язань за договором поставки, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, а також за відшкодування кредитору збитків, сплату неустойки та інших сум, які нараховані кредитором боржнику на підставі чинного законодавства, договору та/або у зв`язку з порушенням боржником виконання своїх зобов`язань, передбачених договором поставки. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за неналежне виконання боржником забезпеченого зобов`язання (п. 3.1 Договору поруки).

Таким чином, оскільки у відповідача 1 перед позивачем виникла заборгованість у вищезазначених розмірах за зобов`язаннями, забезпеченими порукою відповідача 2, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення солідарної відповідальності за неналежне виконання договору поставки на поручителя ОСОБА_1 .

Відтак, позов товариства з обмеженою відповідальністю "Боненкамп", с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська торгова компанія", м. Хмельницький, ОСОБА_1 , м. Хмельницький про стягнення суми основного боргу в розмірі 1 312 789, 43 грн. за договором поставки №KIV-18-287-Р від 13.08.2018 року, пені за несвоєчасно оплачений товар у розмірі 95558,18 грн., збитків від інфляції в розмірі 147704,72 грн. та 36% річних в розмірі 636348,92 грн., підлягає частковому задоволенню та з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1312789,43 грн. основної заборгованості, 633754, 58 грн. 36% річних, 143616,79 грн. втрат від інфляції та 86621,78 грн. пені. В стягненні 2594,34 грн. 36% річних, 4087,93 грн. втрат від інфляції та 8936,4 грн. пені суд відмовляє, провадження в частині стягнення 6000,00 грн. основного боргу слід закрити.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог; судовий збір (90,00 грн.), сплачений за частину вимог, провадження за якими закрито, може бути повернутий з Державного бюджету України за клопотанням сторони, яка його сплатила. Окрім того, у зв`язку з визнанням відповідачами позову в частині основної заборгованості, суд вважає за належне повернути позивачу з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого за вимогу про стягнення основної заборгованості, на підставі ст. 130 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 130, 231, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

провадження у справі №924/816/21 в частині стягнення 6000,00 грн. основної заборгованості закрити.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Боненкамп", с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська торгова компанія", м. Хмельницький, ОСОБА_1 , м. Хмельницький про стягнення суми основного боргу в розмірі 1 312 789, 43 грн. за договором поставки №KIV-18-287-Р від 13.08.2018 року, пені за несвоєчасно оплачений товар у розмірі 95558,18 грн., збитків від інфляції в розмірі 147704,72 грн. та 36% річних в розмірі 636348,92 грн., задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська торгова компанія» (29000, м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, буд. 14, кв. 48, код 39546937) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Боненкамп» (08114, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. 21 кілометр Житомирського шосе, код 37757186) 1 312 789,43 грн. (один мільйон триста дванадцять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять грн. 43 коп.) основної заборгованості, 633 754, 58 грн. (шістсот тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят чотири грн. 58 коп.) 36% річних, 143 616,79 грн. ( сто сорок три тисячі шістсот шістнадцять грн. 79 коп.) втрат від інфляції та 86 621, 78 грн. (вісімдесят шість тисяч шістсот двадцять одна грн. 78 коп.) пені, 22 805,82 грн. (двадцять дві тисячі вісімсот п`ять грн. 82 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Солідарний боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Боненкамп» (08114, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. 21 кілометр Житомирського шосе, код 37757186) 1 312 789,43 грн. (один мільйон триста дванадцять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять грн. 43 коп.) основної заборгованості, 633 754, 58 грн. (шістсот тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят чотири грн. 58 коп.) 36% річних, 143 616,79 грн. (сто сорок три тисячі шістсот шістнадцять грн. 79 коп.) втрат від інфляції та 86 621, 78 грн. (вісімдесят шість тисяч шістсот двадцять одна грн. 78 коп.) пені, 22 805,82 грн. (двадцять дві тисячі вісімсот п`ять грн. 82 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Солідарний боржник: товариство з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська торгова компанія» (29000, м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, буд. 14, кв. 48, код 39546937).

Видати наказ.

В стягненні 2 594,34 грн. 36% річних, 4087,93 грн. втрат від інфляції 8936,4 грн. пені відмовити.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Боненкамп» (08114, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. 21 кілометр Житомирського шосе, код 37757186) з Державного бюджету України 9845,92 грн. (дев`ять тисяч вісімсот сорок п`ять грн. 92 коп.) судового збору, сплаченого платіжним дорученням №160 від 28.07.2021 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.11.2021 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 4 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (08114, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. 21 кілометр Житомирського шосе) - рек. з пов. про вручення; оригінал х герб. Печаткою; 3 - відповідачу 1 ( АДРЕСА_1 ) - рек. з пов. про вручення; 4 - відповідачу 2 ( АДРЕСА_1 ;) - рек. з пов. про вручення