РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.11.2021Справа № 910/13113/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДЕТАЛЬСЕРВІС" (04050, м.Київ, вул. МЕЛЬНИКОВА, буд. 12, код 33945923)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРХЛІФТ" (03045, м.Київ, вул. ПЛЕЩЕЄВА, буд. 10, код 41810292)

про стягнення 211 200,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОДЕТАЛЬСЕРВІС" звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРХЛІФТ" про стягнення 211 200,00 грн основного боргу - вартості оплаченого, проте не поставленого товару по рахунку №75 від 02.12.2020.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про покладення на відповідача 15 000,00 грн витрат на правову допомогу адвоката.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.08.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу суду від 13.08.2021 позивач отримав - 11.10.2021.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвала суду від 13.08.2021 була надіслана відповідачу на адресу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, поштовим відправленням № 504 та повернена до суду 18.10.2021 із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяви про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Таким чином, враховуючи положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено факт належного повідомлення відповідача про судове провадження.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За усною домовленістю між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОДЕТАЛЬСЕРВІС" (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕРХЛІФТ" (відповідач, постачальник) щодо поставки останнім продукції: «Комплект роликів АП-17» у кількості 22 шт; відповідач виставив рахунок на оплату № 75 від 02.12.2020 на суму 211 200,00 грн.

11.12.2020 платіжним дорученням № 4669 позивач здійснив перерахування коштів на рахунок ТОВ "ВЕРХЛІФТ" (код 41810292) у сумі 211 200,00 грн із призначенням платежу «оплата за тмц зг.рах.№75 від 02.12.2020».

У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань з поставки товару позивач звернувся до відповідача засобами поштового зв`язку із вимогою за вих. №7 від 18.03.2021 не пізніше 7-ми днів з моменту отримання даної вимоги здійснити поставку товару, визначеного в рахунку на оплату № 75 від 02.12.2020 або у 7-ми денний термін надіслати повідомлення про готовність товару до відвантаження із зазначенням точної адреси складу постачальника, дати та часу відвантаження; у випадку не поставки у визначений строк здійснити повернення коштів у сумі 211 2000,00 грн попередньо сплачених за поставку товару. Як вбачається з наданих позивачем матеріалів, вказана вимога надіслана позивачем відповідачу поштовим відправленням № 701 27.03.2021 та повернена як невручена.

20.05.2021 позивач повторно звернувся до відповідача із вимогою №17 про повернення коштів за непоставлений товар.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання щодо здійснення поставки узгодженого товару на отриману суму не виконав, вказані кошти, у т.ч. на письмову вимогу не повернув у повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення 211 200,00 грн., що залишились неповерненими.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як визначено частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, позивач шляхом оплати товару, а відповідач шляхом виставлення рахунку та прийняття оплати, взяли на себе зобов`язань щодо виконання домовленостей, створили певні права та обов`язки, які аналогічні цивільним правам та обов`язкам сторін за договором поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 662 ЦК України встановлює, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (стаття 664 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

У даному випадку, позивачем обрано такий варіант поведінки як повернення суми попередньої оплати товару.

Як встановлено судом, позивачем здійснено оплату за товар у сумі 211 200,00 грн на користь відповідача по виставленому рахунку на оплату № 75 від 02.12.2020.

Доказів поставки відповідачем на користь позивача товару на суму оплати, підписання первинних документів (видаткової накладної, ТТН, акта), передачу товару службі доставки, надсилання будь-яких повідомлень про готовність відвантаження товару, суду не надано.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності з ч. 2 ст. 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

За відсутності доказів повернення відповідачем авансового платежу, сплаченого по рахунку № 75 за платіжним дорученням № 4669 від 11.12.2020 у повному обсязі у добровільному порядку, та станом на час розгляду справи по суті спору, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми 211 200,00 грн боргу.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач письмового відзиву на позов, доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для повернення спірної суми коштів не надав, стверджувань позивача не спростував.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРХЛІФТ" (03045, м.Київ, вул. ПЛЕЩЕЄВА, буд. 10, код 41810292) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДЕТАЛЬСЕРВІС" (04050, м.Київ, вул. МЕЛЬНИКОВА, буд. 12, код 33945923) 211 200 (двісті одинадцять тисяч двісті) грн 00 коп боргу, 3168 (три тисячі сто шістдесят вісім) грн 00 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак