ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" листопада 2021 р. м. Вінниця Cправа № 902/893/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., розглянувши без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМПОТОК", вул. Алексєєнко Надії, буд. 21, каб. 621, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, код - 44005998

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька дорожньо-будівельна компанія", вул. 600-річчя, буд. 15, оф. 9, м. Вінниця, 21021, код - 42063576

про стягнення 308 164,93 грн

В С Т А Н О В И В :

01.09.2021 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 25/08-ПП від 25.08.2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМПОТОК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька дорожньо-будівельна компанія" про стягнення 308 164,93 грн заборгованості, з яких 303 290,16 грн основного боргу, 4 105,10 грн пені та 769,67 грн 3% річних за договором № 10/06/21ПП від 10.06.2021 року.

Ухвалою суду від 06.09.2021 року відкрито провадження справі № 902/893/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

Сторонам встановлено строки на вчинення процесуальних дій до 04.10.2021 року.

Зазначену ухвалу сторонам надіслано засобами електронного зв`язку за наступною адресою: , ; відповідачу також засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідачем отримано зазначену ухвалу суду 04.10.2021 року, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 678, які наявні у матеріалах справи.

Сторони також не клопотали про продовження процесуальних строків внаслідок застосованих Кабінетом Міністрів України карантинних заходів.

Отже, сторін завчасно, з дотримання процесуальних строків, визначених ГПК України, повідомлено про розгляд справи.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (Рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (Рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Враховуючи отримання сторонами ухвали суду про відкриття провадження у справі, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, з огляду на наявність доказів завчасного її отримання, суд вирішив розглянути справу за наявними доказами.

Суд розглянув матеріали справи, з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив наступне.

Позивач, в якості підстави заявлених позовних вимог, посилається на неналежне виконанням відповідачем зобов`язань за умовами договору № 10/06/21ПП від 10.06.2021 року, в частині оплати поставленого товару.

З метою захисту своїх прав, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька дорожньо-будівельна компанія" 303 290,16 грн основного боргу, 4 105,10 грн пені та 769,67 грн 3% річних за договором № 10/06/21ПП від 10.06.2021 року.

Матеріали справи не містять відзиву або іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 10.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМПОТОК" (Постачальник) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька дорожньо-будівельна компанія" (Покупець) укладено договір поставки № 10/06/21ПП.

Відповідно п. 1.1 Договору, Постачальник приймає на себе зобов`язання передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити товар, в порядку, визначеному умовами цього Договору.

Товаром за цим договором є: мінеральний порошок (п. 1.2 Договору).

Поставка товару за договором здійснюється окремими партіями у відповідності до замовлення Покупця. В замовленні від Покупця зазначається кількість товару, бажана дата та місце поставки. Таке замовлення передається Постачальнику в будь-якій зрозумілій сторонами формі, шляхом заповнення бланках Заявки яка передається електронною поштою або факсимільним зв`язком (п. 1.3 Договору).

На замовлений товар Постачальник виписує рахунок-фактуру яка є підставою для оплати замовлення товару, в якому зазначений граничний строк оплати, протягом якого діють ціни зазначені в рахунку (п. 1.4 Договору).

Умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору (п. 1.5 Договору).

Поставка Товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах EXW (самовивіз зі складу Постачальника), правил Інкотермс - 2010 (п. 2.1 Договору).

Поставка товару здійснюється Постачальником впродовж 10 календарних днів, після отримання замовлення (бланку Заявки) від Покупця (п. 2.2 Договору).

Передача товару здійснюється за товарно-супровідними документами, а саме товарно-транспортними накладними. Товар вважається переданими Покупцеві з дати підписання відповідних товарно-транспортних накладних або підписання видаткових накладних (п. 2.3 Договору).

Право власності на товар і ризик випадкової загибелі Товару переходить від Постачальника до Покупця після підписання товарно-супровідних документів. Покупець зобов`язується повернути підписану видаткову накладну впродовж 2 календарних днів з моменту отримання товару (п. 2.4 Договору).

Приймання товару здійснюється Покупцем (або уповноваженою ним особою) в міст відвантаження в день поставки. Приймання товару за кількістю та якістю провадиться Покупцем відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення товарів народного споживання за якістю № П-7 (п. 2.5 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору загальна вартість договору не обмежена та складається із вартості кожної окремої партії товару, за всіма рахунками та видатковими накладними до цього договору, поставлених Постачальником Покупцю протягом строку дії договору та у відповідності до його умов.

Вартість одиниці і загальна кількість товару визначається рахунками-фактурами на кожну окрему партію товару (п. 3.2 Договору).

Оплата погодженої партії товару здійснюється на підставі виставленого рахунку - фактури на умовах 100% оплати впродовж 14 календарних днів з дня отримання товару. Строки та порядок оплати може бути змінено щодо конкретної партії товару за погодженням сторін, що повинно бути зазначене у Специфікації, видатковій накладній чи рахунку-фактурі на окрему партію товару (п. 3.3 Договору).

Сторони прийшли згоди вважати датою проведення розрахунку дату зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в повному обсязі (п. 3.4 Договору).

За змістом п. 6.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність, визначену чинним законодавством України.

У випадку прострочення оплати або не повної оплати товару в строки, зазначені у договорі, Покупець зобов`язується на вимогу Постачальника сплатити останньому пеню у вигляді подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення платежу від вартості неоплаченого або частково неоплаченого товару за кожен день прострочення оплати ( п. 6.3 Договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання його повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2021 року, а щодо грошових зобов`язань - до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 7.1 Договору).

На підставі укладеного договору № 10/06/21ПП від 10.06.2021 року позивачем на адресу відповідача здійснено поставку товару на загальну суму 303 290,16 грн, що підтверджується видатковими накладними, а саме: № 1350 від 08.07.2021 року на суму 34 131,72 грн; № 1352 від 09.07.2021 року на суму 33 668,64 грн; № 1363 від 09.07.2021 року на суму 31 462,20 грн; № 1366 від 10.07.2021року на суму 33 750,36 грн; № 1367 від 10.07.2021 року на суму 35 466,48 грн; № 1375 від 11.07.2021 року на суму 33 695,88 грн; № 1433 від 13.07.2021 року на суму 33 314,52 грн; № 1456 від 14.07.2021 року на суму 33 260,04 грн; № 1490 від 16.07.2021 року на суму 34 540,32 грн.

Також поставка товару підтверджується товарно-транспортними накладними № 00002133 від 08.07.2021 року; № 00002142 від 09.07.2021 року; № 00002181 від 09.07.2021 року; № 00002187 від 10.07.2021 року; № 00002185 від 10.07.2021 року; № 00002193 від 11.07.2021 року; № 00002222 від 13.07.2021 року; № 00002300 від 14.07.2021 року; № 00002375 від 16.07.2021 року.

Як зазначає позивач, відповідач за поставлений товар не здійснив розрахунок.

Станом на 25.08.2021 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 303 290,16 грн (34 131,72 грн + 33 668,64 грн + 31 462,20 грн + 33 750,36 грн + 35 466,48 грн + 33 695,88 грн + 33 314,52 грн + 33 260,04 грн + 34 540,32 грн).

Несплата відповідачем заборгованості за поставлений товар слугувала підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 цього ж кодексу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі позивачем товару відповідачу та відсутність повної та своєчасної оплати зі сторони останнього за отриманий товар.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 303 290,16 грн боргу за поставлений товар згідно договору № 10/06/21ПП від 10.106.2021 року правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення 4 105,10 грн пені та 769,67 грн 3% річних

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Таким чином, заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є правомірною та обґрунтованою, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства України.

При цьому, позивачем помилково визначено період прострочення та нарахування 3% річних у видаткових накладних № 1366 від 10.07.2021 року; № 1367 від 10.07.2021 року; № 1375 від 11.07.2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Останнім терміном виконання грошового зобов`язання (14 календарних днів згідно п. 3.3. Договору) за даними накладними було 24.07.2021 та 25.07.2021 рр., які є вихідними днями.

Тому, останнім днем оплати товару було 26.07.2021 року.

Тобто, прострочення оплати мало місце починаючи з 27.07.2021 року, тому позивачем помилково нараховано 3% річні за видатковою накладною № 1366 від 10.07.2021 року починаючи з 25.07.2021 року; за видатковою накладною № 1367 від 10.07.2021 року починаючи з 25.07.2021 року; за видатковою накладною № 1375 від 11.07.2021 року починаючи з 26.07.2021 року.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми 3% річних по кожній видатковій накладній у вірному періоді судом визначено 3 % річних у загальній сумі 755,54 грн.

В зв`язку з чим, у задоволенні вимог про стягнення 14,13 грн 3% річних слід відмовити, як заявлених безпідставно; задоволенню підлягають вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 755,54 грн.

Також, судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 105,10 грн - пені.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно до ч.ч. 4, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Таким чином, позивачем обґрунтовано заявлено вимоги про стягнення пені.

Крім того, судом встановлено недоліки при визначенні періоду нарахування пені по окремим видатковим накладним (мотиви наведено вище), а саме:

За видатковою накладною № 1366 від 10.07.2021 року (на суму 33 750,36 грн) позивачем визначено пеню за період з 25.07.2021 року по 25.08.2021 року в сумі 473,43 грн; за видатковою накладною № 1367 від 10.07.2021 року (на суму - 35 466,48 гри.) позивачем визначено пеню за період з 25.07.2021 року по 25.08.2021 року в сумі 497,50 грн; за видатковою накладною № 1375 від 11.07.2021 року (на суму -33 695,88 грн) позивачем визначено пеню за період з 26.07.2021 року по 25.08.2021 року в сумі 457,89 грн.

При цьому вірним періодом початку нарахування слід вважати з 27.07.2021 року.

Судом, здійснивши перерахунок пені по кожній видатковій накладній у вірному періоді, отримано пеню в сумі 4 029,64 грн

В зв`язку з чим, вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню, щодо стягнення 75,46 грн пені слід відмовити.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч.1 статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМПОТОК", в тому числі щодо проведення розрахунків, не надано власного контррозрахунку заборгованості тощо.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМПОТОК" підлягає задоволенню судом частково.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 4 621,14 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1,34 грн суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька дорожньо-будівельна компанія" (вул. 600-річчя, буд. 15, оф. 9, м. Вінниця, 21021, код - 42063576) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМПОТОК" (вул. Алексєєнко Надії, буд. 21, каб. 621, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, код - 44005998) 303 290,16 грн - основного боргу за Договором №10/06/21ПП від 10.06.2021 року, 755,54 грн - 3% річних, 4 029,64 грн - пені та 4 621,14 грн - відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМПОТОК" (вул. Алексєєнко Надії, буд. 21, каб. 621, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, код - 44005998) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька дорожньо-будівельна компанія" (вул. 600-річчя, буд. 15, оф. 9, м. Вінниця, 21021, код - 42063576) в частині вимог про стягнення 75,46 грн пені та 14,13 грн - 3% річних.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1,34 грн - залишити за позивачем.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Примірник рішення направити учасникам справи на офіційні електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також засобами електронного зв`язку: , .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 05 листопада 2021 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Алексєєнко Надії, буд. 21, каб. 621, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000)

3 - відповідачу (вул. 600-річчя, буд. 15, оф. 9, м. Вінниця, 21021)