судді Кібенко О.Р.
3. Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості на підставі Державного контракту щодо постачання продукції за державним оборонним замовленням (партія снарядів). Відповідач заперечував проти заборгованості з підстав неотримання позитивних висновків за результатами випробувань такої продукції, проведення яких вимагаються державними стандартами, та з підстав невідповідності продукції вимогам якості.
4. Суди попередніх інстанцій встановили, що Міністерство за результатами випробувань у лютому 2020 року відхилило партії снарядів у зв`язку з невідповідністю вимогам Контракту та державних стандартів, технічних умов; видане Міністерством посвідчення від 21.04.2020 №9 про відповідність партії продукції встановленим вимогам та про прийняття продукції було скасоване та відкликане військовим представництвом Міністерства; повторні випробування продукції проведені не були.
5. Разом з тим, згідно з вимогами відповідного державного стандарту та технічних умов прийнятою вважається партія снарядів, що витримала приймально-здавальні випробування.
6. Міністерство подало до суду апеляційної інстанції письмове клопотання про призначення судової експертизи стосовно якості партії снарядів.
7. Однак суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання Міністерства про призначення експертизи з таких підстав: 1) відсутні докази про необхідність проведення експертизи; 2) Міністерство не подавало клопотання про призначення експертизи до суду першої інстанції; 3) учасник справи має право самостійно подати висновок експерта, складений на його замовлення.
8. Вважаю, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи, без урахування вимог статей 86, 98, 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
9. Згідно з ч.1 ст.99 ГПК суд може призначити експертизу за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи, зокрема, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо або якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з тих самих питань. Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ч.1 ст.101 ГПК).
10. Згідно з ч.1 ст.267 ГПК суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду: з`ясовує, які обставини визнаються чи заперечуються учасниками справи; за клопотанням сторін вирішує питання про призначення експертизи.
11. З встановлених судами обставин справи та доказів у справі вбачається, що такі є суперечливими та не дозволяють дійти однозначних висновків щодо якості спірної партії снарядів, а тому потребують всебічного дослідження з використанням спеціальних знань.
12. Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності. Вказане завдання господарського судочинства превалює над будь -якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст.2 ГПК).
13. Відтак суд апеляційної інстанції за вказаних умов (суперечності доказів, клопотання сторони, наявного відповідного повноваження суду апеляційної інстанції) у цій справі не позбавлений права з власної ініціативи призначити експертизу у справі, що в повній мірі дозволило б досягнути завдання господарського судочинства.
Окрему думку складено відповідно до ч.3 ст.34 Господарського процесуального кодексу України.
Суддя О. Кібенко