ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
08 листопада 2021 року Справа № 915/92/21
м.Одеса пр-т Шевченка, 29
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді М.А. Мишкіної
суддів: О.Ю. Аленіна, Л.В. Лавриненко
секретар судового засідання Кияшко Р.О.
за участю представників учасників справи:
від ТОВ «ТМ Одеса» - не з`явився;
від ТОВ «Альянс» - не з`явився
Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВа «ТМ Одеса» про прийняття додаткової постанови до постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2021р., прийнятої за наслідками розгляду
апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс»
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02 червня 2021 року
у справі №915/92/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Одеса»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс»
про стягнення 3153831,86грн.
встановив:
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.06.2021р. (суддя С.М.Коваль) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Одеса» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» - стягнуто з ТОВа «Альянс» на користь ТОВа «ТМ Одеса» грошові кошти в загальній сумі 3153831,86грн., з яких 2560000,81грн. - основний борг; 372636,40грн. пеня; 144033,91грн. інфляційні втрати; 77160,74грн. - 3 % річних; а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 47307,48грн.

26.10.2021р. на електронну адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВа «ТМ Одеса» (вхідний номер суду 2801/21/Д9 від 04.11.2021р.), в якій позивач згідно з вимогами ч.8 ст.129 ГПК України зазначив, що докази розміру судових витрат будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду

Постановою суду апеляційної інстанції від 26.10.2021р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» залишено без задоволення; рішення Господарського суду Херсонської області від 02.06.2021р. у справі №915/92/21 залишено без змін; витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладено на скаржника.

28.10.2021р. до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника ТОВа «ТМ Одеса» адвоката Луук А.В. (надіслана поштою 27.10.2021р.) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті професійної правничої допомоги (адвоката) в розмірі 20000грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021р. призначено судове засідання у справі на 08.11.2021р. з повідомленням учасників справи для вирішення питання про прийняття додаткової постанови до постанови від 26.10.2021р.

04.11.2021р. позивач подав суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника ТОВа «ТМ Одеса».

В судове засідання 08.11.2021р. учасники справи своїх представників не направили, були повідомлені про час та місце проведення засідання шляхом надіслання копії ухвали від 01.11.2021р. на електронні адреси та телефонограмами відповідно до приписів ч.6 ст.120 ГПК України враховуючи обов`язок суду розглянути питання про прийняття додаткової постанови протягом 10 днів з дня надходження відповідної заяви.

Також учасники справи були додатково повідомлені про призначення судового засідання на 08.11.2021р. шляхом розміщення на офіційному сайті «Судова влада» 03.11.2021р. публікації про час, місце проведення та дату судового засідання.

Розглянувши заяву ТОВа «ТМ Одеса» про прийняття додаткової постанови до постанови від 26.10.2021р, колегія суддів дійшла наступного.

За приписами статті 244 ГПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Заява та відповідні докази подані відповідачем до суду апеляційної інстанції із дотриманням цих вимог.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Витрати на правничу допомогу та інші витрати визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.07.2021р. між адвокатом Луук А.В. (Виконавець) та ТОВом «ТМ Одеса» (Клієнт) був укладений договір про надання правової допомоги №28/07-С, відповідно до умов п.1.1 якого Виконавець зобов`язується усіма законними способами здійснювати представництво Клієнта в суді апеляційної інстанції у судовій справі № 915/92/21 щодо стягнення дебіторської заборгованості з підприємства ТОВ «Альянс» на користь Клієнта в межах Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Господарського процесуального кодексу України, інших нормативно-правових актів, а Клієнт зобов`язаний оплатити послуги з правової допомоги Виконавця та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Винагорода Виконавця за надання правової допомоги (гонорар) становить 20000грн. ООО. Вказана сума винагороди передбачає підготовку процесуальних документів та супровід Клієнта в суді апеляційної інстанції у судовій справі № 915/92/21 щодо стягнення дебіторської заборгованості з підприємства ТОВ «Альянс» на користь Клієнта (п.4.1 Договору №28/07-С).

Згідно із п.п.4.2,4.3 Договору №28/07-С сторонами погоджено, що розмір гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги визначено з урахуванням складності справи та виходячи із принципів розумності та з врахуванням часу, протягом якого доручення Клієнта підлягає виконанню. Розмір гонорару адвоката встановлений Сторонами Договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого адвокатом, а отже є визначеним. Інші умови оплати можуть визначатися в додатковій угоді/додаткових угодах, що є невід`ємною частиною Договору. Право Адвоката на отримання гонорару не залежить від результату виконання доручення Клієнта.

Перелік конкретних видів правової допомоги, а також розмір та порядок оплати Клієнтом гонорару та фактичних витрат пов`язаних із виконанням Договору, обумовлюється сторонами окремо та визначається Додатковою угодою (або декількома) до цього Договору. 6.2. При виникненні обставин, фактів, які не регулюються даним Договором, сторони керуються нормами чинного законодавства України (п.6.1 Договору №28/07-С).

В обґрунтування наданих послуг заявником в додатки до заяви про ухвалення додаткової постанови надано Акт приймання-передачі наданих послуг від 27.10.201р. №27/10/2021 до Договору про надання правової допомоги №28/07-С (складений адвокатом Луук А.В. та ТОВ «ТМ Одеса»), за яким:

1. Виконавець надав, а Клієнт прийняв такі юридичні послуги щодо надання правової (правничої) допомоги Клієнту у судовій справі № 915/92/21 щодо стягнення дебіторської заборгованості з підприємства ТОВ «АЛЬЯНС».

2. Вартість послуг Виконавця, відповідно до п. 4.1. Договору, складає 20000грн.

3. Клієнт не має жодних претензій до якості наданих Виконавцем послуг. Після завершення розрахунків в повному обсязі Виконавець не матиме жодних претензій до Клієнта.

З матеріалів справи вбачається, що процесуальні документи від імені ТОВа «ТМ Одеса» (відзив на апеляційну скаргу від 25.08.2021.р., додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу від 04.10.2021р., заява про участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду від 20.10.2021р.) були подані Південно-західному апеляційному господарському суду адвокатом Луук А.С., яка діяла на підставі Договору № 28/07-С.

Розмір винагороди за надання правової допомоги був визначений у Договорі №28/07-С у вигляді фіксованої суми, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Відповідно до ч 2 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана правова позиція щодо застосування норм права викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19.

Згідно ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом Луук А.В. всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, участь Луук А.В у двох судових засіданнях, дійшов висновку, що в даній справі витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 20000грн. є реальними та підтвердженими поданими доказами.

Заяви (клопотання) із відповідним обгрунтуванням неспівмірності витрат та про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від ТОВ «Альянс» до суду апеляційної інстанції не надходило.

З огляду на викладене, ТОВ «ТМ Одеса» згідно з положеннями статті 74 ГПК України довело надання йому адвокатом Луук А.В. послуг з надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, отже розподілу між учасниками провадження за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.06.2021р. підлягають витрати на професійну правничу допомогу ТОВ «ТМ Одеса» у сумі 20000грн.

Верховний Суд у додатковій постанові від 18.03.2021р. № 910/15621/19 зазначив, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Колегія суддів на підставі критеріїв, визначених ч.ч.5-7,9 ст.129 ГПК України, встановила, що розмір визначених для цілей розподілу витрат пов`язаний із даною справою, не є непропорційним стосовно предмету апеляційного розгляду.

Підстави для присудження цих витрат не на користь позивача суд апеляційної інстанції не убачає, тому ухвалює додаткову постанову про їх покладення на відповідача на підставі ч.1 ст.129 ГПК України у розмірі 20000грн.

За таких обставин заява ТОВа «ТМ Одеса» про покладення на ТОВ «Альянс» судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 233, 236, 240, 244, 269, 270, 281-284 ГПК України,

колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Одеса» витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 20000(двадцять тисяч)грн. 00коп.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати наказ із зазначенням відповідних реквізитів згідно із ЗУ «Про виконавче провадження».

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 09.11.2021р.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко