ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" листопада 2021 р. Справа№ 910/321/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Андрієнка В.В.
суддів: Буравльова С.І.
Пономаренка Є.Ю.
секретар судового засідання Добрицька В.С.
учасники справи згідно протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 (повний текст рішення складений 09.08.2021)
у справі №910/321/21 (суддя Ковтун С.А.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельний альянс
про стягнення 417713,01 грн
УСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельний альянс про стягнення 417713,01 грн, з яких: 318257,53 грн пені, 99455,48 грн штрафу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/321/21 у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельний альянс відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності вини відповідача за прострочення виконання робіт на об`єкті будівництва, оскільки існували недоліки у проектно-кошторисній документації.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/321/21. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/321/21 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 задовольнити. Також, апелянт просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.
В обґрунтування своєї скарги позивач зазначав, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального та матеріального права.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 у справі №910/321/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Пономаренко Є.Ю., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/321/21 залишено без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України, у зв`язку із відсутністю доказів сплати судового збору в установлених порядку і розмірі, та надано скаржнику строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
05.10.2021 на адресу суду від скаржника - Військової частини НОМЕР_1 на виконання ухвали суду надійшли докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/321/21 (платіжне доручення від 28.09.2021 №3934 на суму 9 398,55 грн). Таким чином апелянтом виконано вимоги ухвали у строк, установлений судом.
Розпорядженням керівника апарату суду від 05.10.2021 № 09.1-08/4941/21 у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/321/21.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021 для розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 у справі №910/321/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Пономаренко Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/321/21 - задоволено. Поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/321/21. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/321/21 за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 . Розгляд справи призначено на 01.11.2021.
Відповідач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив суд у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити, залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Крім того, відповідач просив суд апеляційної інстанції, у відповідності ч. 3 ст. 269 ГПК України, залучити докази, які не були подані у суді першої інстанції, висновок експерта від 25.10.2021 №21-34/ССЕ/1, копію листа ТОВ «Проектно-Будівельний Альянс» від 18.10.2021, копію листа ТОВ «БМВС-ЕКСПЕРТ» від 22.10.2021 б/н.
Представник позивача заперечував стосовно задоволення заявленого відповідачем клопотання про залучення доказів у суді апеляційної інстанції.
Розглянувши заявлене відповідачем клопотання, колегія суддів зазначає наступне.
При поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмо обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 915/2222/19.
За змістом частин 4 та 8 статті 80 ГПК України, яка урегульовує загальний порядок подання доказів, якщо доказ не може бути поданий в установлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що на залежали від неї.
Відповідно до частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до висновку щодо застування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі №909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням установленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасність вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи ( у даному випадку відповідача).
Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмо обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції в установлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.
Подаючи указані вище докази, відповідач обґрунтовував неможливість подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від останнього, оскільки з метою повного та всебічного дослідження обставин, та ураховуючи викладене у апеляційній позивача, відповідач звернувся офіційно в експертну установу для належного оформлення висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження.
Колегія суддів у урахуванням вищенаведеного дійшла висновку про залучення заявлених у клопотанні документів/доказів, при цьому суд звертає увагу, що при дослідженні доказів оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Крім того, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).
З матеріалів господарської справи убачається наступне, що 12.09.2019 військова частина НОМЕР_1 (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельний альянс (підрядник) уклали договір генерального підряду № 51 на закупівлю робіт для гарантованого забезпечення потреб оборони Капітальне будівництво охоронного периметру та блискавко захисних споруд, об`єктів протипожежного захисту військової частини НОМЕР_1 с. Дачне, Одеська область (далі - Договір).
У відповідності до пункту 1.1 Договору підрядник зобов`язувався у межах динамічної договірної ціни, виконати на свій ризик власними та залученими силами комплекс робіт з Капітального будівництва охоронного периметру та блискавко захисних споруд, об`єктів протипожежного захисту військової частини НОМЕР_1 с. Дачне, Одеської області. ДК 021:2015: 45000000-7 - Будівельні роботи та поточний ремонт (далі - Об`єкт) зазначені у пункті 1.2 (далі - роботи) та здати об`єкт спеціального призначення готовим до експлуатації військовій частині НОМЕР_1 , а військова частина НОМЕР_1 зобов`язується прийняти і оплатити вказані вище роботи.
Відповідно до пункту 2.1 Договору підрядник гарантує відповідність якості будівельних матеріалів, що поставляються, специфікаціям, державним стандартам, технічним умовам і наявність необхідних сертифікатів, технічних паспортів або інших документів, що засвідчують їх якість.
У подальшому сторони вносили зміни до Договору (додаткові угоди № 1 від 25.09.2019, № 2 від 17.03.2020, № 3 від 08.04.2020).
З додатку №3 убачається, що сторони погодили графік виконання робіт.
Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.2.1 Договору ціна договору, ціна виконання робіт, які генпідрядник зобов`язується виконати і передати замовнику, є динамічною та складає 2969712,81 грн.
Генпідрядник зобов`язаний завершити виконання робіт по об`єкту до 30.11.2020 з квітня по листопад 2020 року включно.
Відповідно до п. 2.1, 6.3.1 Договору генпідрядник зобов`язаний виконати з використанням власних ресурсів та у встановлені строки роботи відповідно до проектної та кошторисної документації; якість яких повинна відповідати вимогам нормативно-правових актів, якими регламентовано відносини у сфері будівництва, проектній документації та умовам договору.
Замовник, зі свого боку, має право вимагати від генпідрядника своєчасного та якісного виконання робіт на об`єкті, передачу об`єкта відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 6.1.4. Договору замовник зобов`язаний передати підряднику затверджену проектну документацію в складі, необхідному обсязі та в терміни, передбачені Договором.
Забезпечення робіт проектно-проектною документацією покладаються на замовника (п. 10.1 Договору)
Згідно з пунктами 10.3 і 10.4 Договору замовник передає підряднику 2 комплекти затвердженої проектно-кошторисної документації протягом трьох календарних днів з моменту підписання Договору. Передача некомплектної кошторисної документації, а також проектної документації, що не відповідає регіональним і місцевим правилам забудови, Державним будівельним нормам та іншим нормативним документам, не дозволяється.
Відповідно до пунктів 10.5, 10.6 Договору підрядник протягом п`яти календарних днів після отримання проектно-кошторисної документації, перевіряє її комплектність, відповідність установленим вимогам. У випадку виявлення невідповідностей проектно-кошторисної документації установленим вимогам, підрядник протягом трьох календарних днів повідомляє про це замовника у письмовому вигляді. Якщо в указаний термін зауваження від підрядника не надійшли, проектно-кошторисна документація вважається узгодженою. У випадку наявності зауважено до проектно-кошторисної документації, замовник протягом п`яти робочих днів перевіряє їх обґрунтованість і протягом трьох робочих днів надає підряднику письмову відповідь. При позитивному висновку замовника відносно зауважень, таких що стосуються комплектності проектно-кошторисної документації, відповідності її до ДСТУ та іншим нормативним документам, рішення по зауваженням оформлюються протоколом і підписується сторонами з залученням генпроектувальника протягом трьох робочих днів від дня письмової відповіді замовника на надіслане зауваження.
Положеннями п.7.3 Договору визначено види порушень та санкції за них, установлені Договором:
порушення строків початку виконання робіт - пеня в розмірі 0,2 % від вартості робіт, які повинні були розпочатися за кожний день прострочення;
порушення графіку виконання робіт та/або передачі Об`єкта Замовнику - пеня в розмірі 0,2 % від вартості робіт за кожний день прострочення, а в разі прострочення понад 30 (тридцяти) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від ціни Договору.
Генпідрядником у 2019 році виконані і передачі, а військовою частиною НОМЕР_1 прийняті та оплачені роботи на загальну суму 1000000,00 грн, що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №1 від 04.12.2019 за листопад 2019 року та довідкою №2 від 17.12.2019 за грудень 2019 року.
Відповідно до графіку у квітні-червні 2020 року відповідач повинен був виконати роботи з охоронного освітлення сховища з боксами (етап 8) вартістю 397515,03 грн, у липні 2020 року роботи системи відеоспостереження сховища з боксами (етап 9) вартістю 79159,94 грн, у червні 2020 року роботи щодо устаткування для систем відеоспостереження (етап 10) вартістю 781853,87 грн, у квітні, травні 2020 року роботи щодо пожежних водойм біля сховища з боксами (етап 12) вартістю 212263,72 грн. Вказані роботи не виконані, що сторонами не оспорюється. Загальна вартість невиконаних робіт, які підлягали виконанню у квітні-липні 2020 року, становить 1470792,56 грн.
ТОВ Проектно-будівельний альянс неодноразово повідомляло про необхідність внесення змін до проекту та приведення його у відповідність до техзавдання в листах № 041219/1 від 04.11.2019, № 051119/2 від 01.11.2019, № 141119/4 від 14.11.2019, № 090920/1 від 09.09.2020. Як додатки до цих листів надсилалась відкоригована кошторисна документація, яка не була підписана замовником.
Зауваження підрядника стосувалися не комплектності проектно-кошторисної документації (далі ПКД) та її відповідності нормативним документам, а недолікам та невідповідностям, які не могли бути виявлені під час прийняття ПКД та її вивчення перед початком виконання робіт. Зауваження підрядника до ПКД виникли саме в процесі виконання робіт та стосуються їх належного завершення з досягненням кінцевого результату та гарантією якості, а не відповідності оформлення ПКД згідно з ДСТУ Б А.2.4- 4:2009 Основні вимоги до проектної та робочої документації, про яке йдеться у п.10.6. Договору.
Загалом, підрядник просив замовника узгодити (у тому числі шляхом внесення змін до ПКД) такі недоліки проектно-кошторисної документації та спільно вирішити проблемні питання:
невідповідність проектної документації кошторисній документації (наявні значні розбіжності по кількості будівельних матеріалів - в кошторисі занижені ці показники в рази), невідповідності будівельних матеріалів вимогам ДБН щодо використання у відповідних кліматичних умовах (в даних умовах необхідно застосовувати сульфатостійкий бетон), та прив`язки до місцевості та оточуючих об`єктів;
кошторисною документацією передбачено встановлення навісної шафи автоматизації, ступінь захисту якої від впливу зовнішніх та внутрішніх кліматичних (температурних) умов не відповідає вимогам ДБН та кінцевому результату і унеможливлює подальшу нормальну її експлуатацію та пов`язаного обладнання
передбачені ПКД камери відеонагляду за своїми характеристиками (роздільна здатність, інтерфейс, кути огляду тощо), не відповідають технічним умовам експлуатації та вимогам дотримання безпеки на військовому об`єкті
проектувальником не були проведені геологічні вишукування та їх результати не були надані на тендер замовником. При цьому, ПКД передбачено виготовлення та встановлення бетонного пожежного резервуару на 100 м3. Разом з цим, відповідно до прив`язки об`єкту до місцевості, розміщення зазначеного резервуару частково припадає на природну водойму, яка розташована поряд з об`єктом будівництва, що передбачає наявність відповідного рівня ґрунтових вод, що не ураховано ПКД. При цьому, рівень води в цій природній водоймі є вищим за рівень заглиблення пожежного резервуару в ґрунт. Ця обставина призводить до зміни процесу виконання робіт та застосування додаткових та спеціальних матеріалів в процесі виконання робіт та виконання додаткових робіт, зокрема відкачування ґрунтових вод, що не передбачено ПКД. Можливим виходом з цієї ситуації могла бути зміна проектних рішень в частині вертикальної посадки пожежного резервуару (про це підрядник зазначав у відповіді на претензію).
З матеріалів справи слідує, що за замовленням відповідача 13.05.2021 судовим експертом складено висновок № 21-006/ЕД за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження. Висновок складено експертом Дождьовим Д.О., який має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 10.6 дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів. На вирішення експертів були проставлені такі запитання:
1. Чи відповідає розроблена проектно-кошторисна документація вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність?
2. Чи відповідає кошторисна документація (технічне завдання), яка надавалась замовником для проведення закупівлі (тендеру) UA-2019-08-15-001367-a, графічній частині розробленої проектної документації, що була надана підряднику після укладення договору № 51 від 12.09.2019? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність?
3. Чи було можливим виконання робіт на об`єкті будівництва у повному обсязі відповідно до умов укладеного договору підряду № 51 від 12.09.2019 з додатками з дотриманням при цьому вимог графічної частини затвердженої проектної документації?
Експерт дійшов висновку, що розроблена проектно-кошторисна документація не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а саме: п. 4 ст. 31 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Відповідність проектної документації вимогам законодавства України у сфері будівництва, будівельних норм і правил та нормативним документам повинна бути підтверджена документально оформленим позитивним висновком експертизи, який має бути виданий відповідною експертною організацією. З огляду на відсутність експертизи проектно-кошторисної документації визнати проект таким, що задовольняє всі норми і правила у сфері будівництва неможливо. Експертна оцінка щодо розгляду проектно-технічної документації не є підставою для затвердження (схвалення) проектно-кошторисної документації на будівництво та отримання документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт.
Відповідаючи на друге запитання експерт зазначив, що кошторисна документація (технічне завдання), яка надавалася замовником для проведення закупівлі (тендеру) UA-2019-08-15-001367-a, не відповідає графічній частині розробленої проектної документації, що була надана підряднику після укладення договору генерального підряду № 51 від 12.09.2019. Частина робіт, будівельних матеріалів та устаткування не враховані в кошторисній документації, або їх обсяги занижені.
З огляду на невідповідність проектно-кошторисної документації графічній частині проектної документації експерт прийшов до висновку, що виконання робіт на об`єкті будівництва у повному обсязі відповідно до умов укладеного договору є неможливим.
Колегія суддів зазначає, що позивач не надав доказів необ`єктивності висновку висновок № 21-006/ЕД, отже суд приймає висновок № 21-006/ЕД, який складений експертом Дождьовим Д.О., як доказ, і досліджує його у сукупності з іншими доказами.
Отже, з урахуванням вищенаведеного можна дійти висновку, що наявні усі докази у сукупності, які підтверджують наявність значних недоліків у проектно-кошторисній документації та доводить правомірність та обґрунтованість позиції відповідача та відсутність вини відповідача за порушення зобов`язання.
Відповідно до положень ст. 614 ЦКУ особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Із зазначеного випливає, що вина не є неодмінною умовою відповідальності за порушення зобов`язання: договором або законом може встановлюватися відповідальність боржника незалежно від його вини. Але, якщо інше не передбачене договором або законом, відповідальність за порушення зобов`язання настає за наявності вини порушника.
Цивільний кодекс не містить визначення вини, а надає визначення невинуватості: особа вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 509 ЦК, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Виходячи з цих засад має встановлюватися і наявність або відсутність вини: особа має визнаватися невинуватою, якщо вона вжила всіх заходів для належного виконання зобов`язання при тому ступені турботливості й обачності, що вимагалася від неї за характером зобов`язання й умовами обороту.
Згідно зі ст. 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
Таким чином, зазначена стаття установлює правові наслідки прострочення кредитора у зобов`язанні. Кредитор буде вважатися таким, що прострочив, в таких випадках зокрема якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Тут мова йде про дії кредитора, без вчинення яких боржник об`єктивно не в змозі виконати покладені на нього обов`язки. Це може бути надання певної інформації, документів, підготовка завдання для виконання, вчинення дій, спрямованих на прийняття виконання тощо.
З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
Щодо доводів Військової частини НОМЕР_1 , наведених у апеляційній скарзі, про невмотивованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, слід зазначити наступне.
Європейський суд з прав людини у справах "Руїс Торіха проти Іспанії", "Суомінен проти Фінляндії", "Гірвісаарі проти Фінляндії" неодноразово наголошував на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Зміст оскаржуваного судового рішення містить підстави та нормативне обґрунтування, з яких виходив суд, дійшовши висновків про відмову у задоволенні позову, тому твердження скаржника про їх невмотивованість є безпідставними.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/321/21 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.
Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на Військову частину НОМЕР_1 .
Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/321/21 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/321/21 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/321/21.
4. Витрати по сплаті судового збору покласти на Військову частину НОМЕР_1 .
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 08.11.2021.
Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

Є.Ю. Пономаренко