ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

05 листопада 2021 року Справа № 924/388/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Мельник О.В.

представники учасників справи не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу Відповідача-Приватного підприємства «Дживальдіс» на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2021, повний текст якого складено 23.07. 2021, у справі №924/388/21 (суддя Вибодовський О.Д.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Заворотного Олександра Володимировича

м.Хмельницький

до Приватного підприємства «Дживальдіс»

м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області

про стягнення 56 440 грн 19 коп. основного боргу, пені, інфляційних втрат та річних,-

У квітні 2021 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Заворотного Олександра Володимировича (надалі в тексті - Підпри-ємець) про стягнення з Приватного підприємства «Дживальдіс» (надалі в тексті - Підприємство) 56 440 грн 19 коп. заборгованості по розрахунках та пені згідно укладеного договору, а також інфляційних втрат та річних.(арк.справи 1-7).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.07.2021 у справі №924/388/21 позов задоволено та присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 56 440 грн 19 коп. заборгованості по розрахунках, пені, інфляційних втрат та річних. Рішення вмотивоване тим, що Позивач виконав свої зобов`язання з перевезення вантажу, проте вартість послуг Відпо-відач оплатив не в повному обсязі у строк, передбачений Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, суд першої інстанції перевірив суми додаткових нарахувань та дійшов висновку про їх обґрунтованість.(арк.справи 162-166).

Не погоджуючись із рішенням, Відповідач подав скаргу до Північно-західного апеляцій-ного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2021 у даній справі і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.(арк.справи 169-174).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд не врахував, що матеріали справи не містять первинних документів, зокрема, актів прийому передачі наданих послуг, які б фіксували факт здійснення господарських операцій, що відображені в акті звірки на суму 1 005 450 грн. Акт звірки підпи-саний невідомою особою зі сторони Відповідача. Крім того, акти наданих послуг за лютий 2019 року надіслані відповідачу лише в грудні 2020 року, тобто по спливу строку, передбаченого Договором. Первинних документів, зокрема, перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо), які б підтверджували факт погодження сторонами усіх істотних умов договору (договору заявки) на перевезення, та засвідчували факт надання послуг з перевезення вантажів - матеріали справи не містять. Апелянт також зауважує, що надання Позивачем електронних доказів у паперовій формі в даному випадку не відповідає принципу належності та допустимості доказів через неналежність їх форми - відсутності електронного підпису, як обов`язкового реквізиту.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №924/388/21. Крім того, встановлено Позивачеві строк для подання суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Скаржнику копії відзиву протягом 5 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.(арк.справи 189).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесу-ального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Дживальдіс»-відправник та ФОП Заворотний О.В.-перевізник 05.07.2018 уклали Договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом №70 (надалі в тексті - Договір), за умовами п.1.1 якого перевізник зобов`язувався доставити продукти харчування автомобільним транспортом з холодильною установкою (рефрижератор) до пункту призначення в установлений цим договором термін і видати його вантажоодержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу передбачену цим договором виснагороду.(арк.справи 12-16).

За змістом п.1.4 Договору умови перевезення вантажу (термін і місце надання автотранс-порту під завантаження, маршрут прямування, пункт призначення, вантажоодержувач, термін доставки, вартість послуг та інше) визначається в заявці на перевезення вантажу, яка є невід'-ємною частиною Договору, зразок якої наводиться в додатку №1.

Надання послуг з перевезення підтверджується підписанням Сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. Сплата винагороди за цим договором проводиться відправником в безготівковій формі в національній валюті України - гривні протягом 14 днів з моменту підпи-сання акту приймання-передачі наданих послуг.(п.п. 1.6 4.2 Договору).

Відповідно до п.4.3 Договору, акт приймання передачі наданих послуг повинен бути наданий перевізником відправникові протягом 14 робочих днів з моменту надання послуг. Від-правник протягом 5 робочих днів з моменту отримання, повинен підписати такий акт, або у разі незгоди з актом, надати Перевізнику свої письмові мотивовані заперечення.

За несвоєчасну оплату наданих послуг Відправник платить Перевізникові пеню, що обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі подвійної облікової ставки Націо-нального банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.(п.5.9 Договору).

Договір підписано та скріплено відтисками печаток сторін.(арк.справи 16).

Матеріали справи містять, подані Позивачем, акти здачі-приймання виконаних робіт з перевезення вантажу:

- від 03.02.2019 на суму 21 700 грн, маршрут: смт.Нова Ушиця - м.Гайсин - с.Соколівське - м.Кривий Ріг - м.Дніпро - м.Запоріжжя;

- від 04.02.2019 на суму 3 500 грн., маршрут: м.Кривий Ріг - м.Запоріжжя - смт.Нова Ушиця;

- від 05.02.2019 на суму 21 700 грн, маршрут: смт.Нова Ушиця - с.Соколівське - м.Кри-вий Ріг - м.Дніпро - м.Запоріжжя;

- від 07.02.2019 на суму 21 700 грн, маршрут: смт.Нова Ушиця - с.Соколівське - м.Кри-вий Ріг - м.Дніпро - м.Запоріжжя;

від 07.02.2019 на суму 4 200 грн, маршрут: с.Соколівське - с.Дмитрівка - смт.Нова Ушиця;

- від 11.02.2019 на суму 21 700 грн, маршрут: смт.Нова Ушиця - с.Соколівське - м.Кри-вий Ріг - м.Дніпро - м.Запоріжжя;

- від 14.02.2019 на суму 21 700 грн, маршрут: смт.Нова Ушиця - м.Гайсин - с.Дмитрівка - м.Кривий Ріг - м.Дніпро - м.Запоріжжя;

- від 16.02.2019 на суму 7 700 грн, маршрут: м. Запоріжжя - м.Дніпро - с.Дмитрівка - смт. Нова Ушиця;

- від 17.02.2019 на суму 8 000 грн, маршрут: смт.Нова Ушиця - м.Луцьк;

- від 19.02.2019 на суму 23 200 грн., маршрут: смт.Нова Ушиця - с.Соколівське - м.Кри-вий Ріг - м.Дніпро - м.Запоріжжя;

- від 22.02.2019 на суму 2 800 грн, маршрут: м.Дніпро - смт.Нова Ушиця;

- від 26.02.2019 на суму 21 700 грн, маршрут: смт.Нова Ушиця - с.Соколівське - м.Кри-вий Ріг - м.Дніпро - м.Запоріжжя.(арк.справи 18-29).

Позивач надіслав вказані акти Відповідачеві 16.12.2020, що стверджується описом вкла-дення у цінний лист №215, накладною, описом №223 вкладення у цінний лист, накладною, фіскальним чеком та отримано останнім 18.12.2020.(арк.справи 50-55, 58-59)

Матеріали справи також містять:

- акт звірки за січень 2019 року, складений сторонами, з якого вбачається те, що на 01.01. 2019 розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем становила 1 005 450 грн.(арк.справи 17).

- платіжні доручення про перерахунок Відповідачем Позивачу коштів, а саме №8572 від 04.01.2019 на суму 200 000 грн; №8718 від 23.01.2019 на суму 200 000 грн; №8824 від 05.02.2019 на 100 000 грн; №8986 від 22.02.2019 на 100 000 грн; №9087 від 07.03.2019 на 200 000 грн; №9172 від 19.03.2019 на 100 000 грн.; №387 від 01.10.2019 на 200 000 грн; №1170 від 19.12.2019 на 50 000 грн; №1279 від 08.01.2020 на 50 000 грн; №1836 від 02.03.2020 на 50 000 грн; №2048 від 20.03.2020 на 50 000 грн; №2839 від 11.06.2020р. на 50 000 грн.(арк.справи 88-99).

Крім того, Позивач наголошує, що з електронної адреси ПП «Дживальдіс» на електронну адресу ФОП Заворотного О.В. направлялись 12 заявок на виконання перевезення. На підтверд-ження сказаного Позивач додав до позовної заяви роздруківки 12 заявок за період з 01.02.2019 по 24.02.20219 та знятки (скрін-шоти) екрана комп`ютера із відкритими електронними листами. (арк.справи 30-48).

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції погодився з твердженнями Пози-вача, що загальна суму боргу, з урахуванням здійснених у січні 2019 року платежів на суму 400 000 грн станом на 31.01.2019 становила 922 750 грн. Загальна сума, яка підлягала до сплати станом на 28.02.2019 становила 1 102 350 грн (922 750 грн заборгованість на 01.02.2019+179 600 грн вартість послуг за лютий 2019 року). З наданих Відповідачем платіжних доручень з 01.02. 2019 загальна сума сплачених Відповідачем грошових коштів становить 950 000 грн. Окрім того, Відповідачем здійснено оплату вартості послуг 06.02.2019 на суму 100 000 грн. З 01.02.2019 на погашення заборгованості в сумі 922 750 грн та сплату вартості послуг за лютий 2019 року в сумі 179 600 грн, всього - 1 102 350 грн, Відповідачем сплачено грошові кошти в сумі 1 050 000 грн. таким чином борг Підприємства перед Підприємцем становить 52 350 грн. Даний висновок суд поклав в основу рішення про задоволення позову.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга обґрунтована і підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Предметом даного спору є стягнення боргу згідно договору.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України) - господарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`яз-ковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов`язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України).

Зобов`язанням, згідно ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники госпо-дарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного Виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для засто-сування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Вказана норма кореспондується з приписами ст.180 ГК України, згідно якої господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення Договору - між сторонами виникли відносини перевезення, оскільки згідно з ч.1 ст.307 ГК України та ст.909 ЦК України - одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправ-ником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 2 статті 307 ГК України передбачено, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом, згідно ст.50 Закону України «Про автомобільний транспорт» - укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі. Істотними умовами договору є: наймену-вання та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.(ч.1 ст.916 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі - Правила), договір про перевезення вантажів - це двостороння угода між перевізником, вантажовідправ-ником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Пунктом 11.1 Правил передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транс-портна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифі-кувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначен-ням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Відповідно до пунктів 11.4-11.6 Правил товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кіль-кості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транс-портною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається перевізнику.

Згідно з пунктами 14.1, 14.4 Правил форма і порядок розрахунків, а також випадки зміни розміру оплати за перевезення вантажів і надання інших послуг, пов`язаних з цим, визначаються Перевізником з вантажовідправником або вантажоодержувачем - Замовником при укладенні ними Договору на перевезення вантажів. Остаточний розрахунок за перевезення вантажів провадиться Замовником на підставі рахунку Перевізника, який має бути виписаний не пізніше трьох днів після виконання перевезень з доданням товарно-транспортних накладних. Рахунок за виконані перевезення виписується на підставі належним чином оформлених товарно-транспортних накладних.

Правовий аналіз наведених положень Правил надає апеляційному суду підстави для висновку, що товарно-транспортна накладна є первинним документом на підтвердження реальності господарських операцій з послуг перевезення.

Водночас наявність або відсутність товарно-транспортних накладних та недоліки у їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про безтоварність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів та зміни у зобов`язаннях платника податків.

Проте, переглядаючи рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заявленого позову з огляду на відсутність підстав для стягнення заявленої збитків суми боргу та недоведення Позивачем факту надання відповідних послуг в межах Договору №70 від 05.07.2018.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переко-нанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів виходить з того, що 05.07.2018 сторони у справі уклали договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №70.

Проте, на підтвердження заявлених вимог Позивачем до матеріалів справи надано лише копії 12 заявок за період з 01.02.2019 по 24.02.20219 на виконання перевезень та знятки (скрін-шоти) екрана комп`ютера з відкритими електронними листами.(арк.справи 30-48).

Матеріали справи не містять не лише товарно-транспортних накладних на підтвердження здійснення господарської операції з перевезення вантажу, а й інших доказів, які в сукупності дали б суду можливість дослідити і встановити обставини надання послуг перевезення, якими є видаткові накладні, податкові накладні.

Крім того, сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій. Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтверд-ження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господа-рювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості, проте за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповно-важених на його підписання сторонами осіб.

Колегія суддів також звертає увагу, що за змістом п.2.9, п.4.3 Договору на перевізника покладено обов`язок надати акти приймання-передачі наданих послуг протягом 14 робочих днів з моменту надання послуг. Перевізник зобов`язаний надати замовнику товарно-транспортні накладні (завірені печаткою перевізника), видаткові накладні (завірені печаткою вантажоотри-мувача), у термін 14-х робочих днів з моменту оформлення такої документації, своєчасно готувати і передавати замовнику акти виконаних робіт і рахунки за послуги по даному Договору.

З матеріалів справи вбачається, що датовані лютим 2019 року акти здачі-приймання виконаних робіт з перевезення вантажу на загальну суму 179 600 грн (від 03.02.2019, від 04.02.2019, від 05.02.2019, від 07.02.2019, від 07.02.2019, від 11.02.2019, від 14.02.2019, від 16.02.2019, від 17.02.2019, від 19.02.2019, від 22.02.2019, від 26.02.2019) надіслані на адресу Відповідача по спливу більше як півтора роки - 16.12.2020.(арк.справи 50-55, 58-59).

Вищевикладені обставини в сукупності надають колегії суддів підстави для висновку про безпідставність позову. Проте, вирішуючи даний спір, господарський суд першої інстанції залишив зазначені обставини поза увагою, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення і це зумовлює його скасування та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктив-ному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції встановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Крім того, на підставі статті 129 ГПК України, з огляду на задоволення апеляційної скарги з ФОП Заворотного О.В. на користь ПП «Дживальдіс» 3 405 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284 Господарського про-цесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Дживальдіс» на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2021 у справі №924/388/21 задоволити.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2021 у справі №924/388/21 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Заворотного Олександра Володимировича, ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства «Дживальдіс» (32300, м.Кам`янець-Подільський, вул.Заводська, буд.2, код: 37971230) 3 405 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити місцевому господарському суду видачу відповідного наказу.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

6. Матеріали справи №924/388/21 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.