ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2021 Справа № 917/1331/21

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» (вул. Пилипа Орлика, 40а, м. Полтава, 36020, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська житлова компанія «Злагода» (36004, м. Полтава, вул. Соборності, 77 А, )

про стягнення 106 198, 37 грн.,

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська житлова компанія «Злагода» про стягнення 106 198, 37 грн., у тому числі: сума основного боргу по Договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №65-1 від 23.10.2015 р. у розмірі 96 760, 65 грн., інфляційні збитки у розмірі 7 226, 80 грн. та 3 % річних у розмірі 2 210, 92 грн.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що в порушення умов договору, Споживачем внесено оплату за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не в повному обсязі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

Так, ухвала суду від 25.08.21 року була надіслана учасникам справи 26.08.2021 року рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали позивачем отримана 31.08.21.

Копія ухвали суду, яка направлялася за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена позивачем у позові і співпадає з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до суду із поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", дата відмітки - 30.08.21.

Суд зазначає, що згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018р. у справі №910/177797/17.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою", є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Таким чином, строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву сплив.

Станом на 01.11.2021 року відповідач відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки.

Прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

23 жовтня 2015 року між КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» (далі - Водоканал, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управлінська житлова компанія «Злагода» (далі - Абонент, відповідач) укладено Договір № 65-1 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (надалі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що предметом цього Договору є комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Згідно із п. 1.2. Договору Водоканал зобов`язується своєчасно надавати Абоненту відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а Абонент зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором.

Відповідно до п. 1.3. Договору об`єктами користування послугами є:

- житловий будинок з кімнатою охорони /88 квартир/, вул. Соборності (Жовтнева), 60 Д;

- житловий будинок /71 квартира/, вул. Ляхова, 10.

Згідно із п. 1.5. Договору характеристика засобів обліку води відповідно до акту про прийняття до розрахунків приладів обліку води.

Пунктом 1.6. Договору визначено, що сторони зобов`язуються керуватися діючими «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМ України № 630 від 27.07.2005 p., «Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» (далі «Правила...»), затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.08 р. № 190 та зареєстрованих Мінюстом України 7.10.08 р. за № 936/15627.

Згідно із п. 2.1. Договору розрахунки за воду, використану Абонентом і прийняті від нього стічні води здійснюються згідно із главами 3, 5 Правил....

Згідно із п. 2.2. Договору вартість наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначається Водоканалом по тарифам регульованим (встановленим) Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Згідно із п. 2.4. Договору розрахунок водоспоживання та водовідведення по об`єкту (Додаток № 1) виконаний згідно з поданою заявкою та на підставі норм витрат води для різних споживачів.

Відповідно до п. 2.5. Договору розрахунок вартості послуг - Додаток № 2.

Згідно із п. 2.6. Договору у разі зміни тарифів, діючих на час укладання договору, оплата Абонентом за фактично отримані послуги здійснюється за новими тарифами з дня їх введення в дію без зміни всіх інших умов договору. Документом, підтверджуючим зміну тарифів, являється виставлений Водоканалом рахунок за послуги водопостачання та водовідведення Абоненту.

Згідно із п. 2.7. Договору облік кількості використаної Абонентом води здійснюється за показниками загальнобудинкового водолічильника холодної води, який встановлено на водопровідному вводі житлового будинку (знаходиться на балансі та обслуговуванні Абонента). Зняття показників водолічильника здійснюється один раз на місяць. Кількість використаної води по житловому будинку розраховується як різниця показників, а саме від показників загального водолічильника віднімаються показники усіх квартирних приладів обліку та показники водолічильників, встановлених в приміщеннях юридичних та фізичних осіб-підприємців, які є власниками, або орендарями приміщень у цьому будинку, показники лічильників для підживлення системи опалення та гарячого водоспоживання. Розрахунки за використану воду по лічильникам гарячої води (кімната охорони) здійснюється з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Пунктом 3.1. Договору визначено, що послуги оплачуються в безготівковій формі на рахунок Водоканалу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п. 3.2. Договору всі грошові кошти Абонента, що надходять на розрахунковий рахунок Водоканалу, незалежно від призначення платежу, розподіляються в наступній послідовності:

а) погашення боргових зобов`язань;

б) оплата поточних платежів;

в) оплата пені (якщо вона є);

г) відшкодування збитків, що нанесені Водоканалу (якщо вони є);

д) частина грошових коштів, що залишилась (якщо вона є), вважається передплатою.

Відповідно до п.п. 4.2.1. п. 4.2. Договору Абонент зобов`язаний оплачувати послуги в установлені Договором строки.

Пунктом 6.3. Договору визначено, що цей договір вважається укладеним з дня його підписання і діє до 31.12.2016 р. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із Сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Згідно із п. 10.7. Договір в усіх випадках, що не знайшли свого відображення в даному Договорі, Сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України.

Як зазначає позивач, всупереч умовам Договору Споживач систематично порушує строк оплати за Послуги, у зв"язку з чим станом на 01.08.2021 року Споживач має заборгованість по сплаті за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 96 760,65 грн.

В підтвердження цього позивачем до позовної заяви додано рахунки на оплату послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з відміткою про отримання.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні збитки у розмірі 7 226,80 грн. та 3% річних у розмірі 2 210,92 грн.

Таким чином, загальна сума позовних вимог заявлена до стягнення складає 106 198, 37 грн.

При вирішенні справи судом досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідача перед позивачем за Договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №65-1 від 23.10.2015 р. станом на 01.08.2021 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 96 760,65 грн.

Судом враховано, що позивачем надані докази, що підтверджують фактичний облік послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, рахунки на оплату послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, наданого за договором №65-1 від 23.10.2015 р.

Також, суд зауважує, що Відповідачем при розгляді справи факт отримання від позивача послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не спростовувався.

Відповідач доказів сплати боргу або належним доказів спростування його наявності до суду не надав.

В зв`язку з викладеним, позовні вимоги про стягнення з відповідача 96 760,65 грн. боргу, обґрунтовані матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні збитки у розмірі 7 226, 80 грн. за період з 01.05.19 по 30.07.21 та 3 % річних у розмірі 2 210, 92 грн. за період з 20.05.19 по 31.07.21.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевірка правильності розрахунку інфляційних нарахувань здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон. Еліт".

Суд встановив, що позовні вимоги в частині інфляційних нарахувань та 3 % річних є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому до стягнення з відповідача підлягає 2 270,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 331 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська житлова компанія «Злагода» (36004, м. Полтава, вул. Соборності, 77 А, ) на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» (вул. Пилипа Орлика, 40а, м. Полтава, 36020, ) суми основного боргу у розмірі 96 760, 65 грн., інфляційні збитки у розмірі 7 226, 80 грн. та 3 % річних у розмірі 2 210, 92 грн., а також 2270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.11.2021р.

Суддя Киричук О.А.