УХВАЛА

08 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 904/5928/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б. Ю. (головуючий), Булгакової І. В. і Селіваненка В. П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» (далі - Підприємство)

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2021

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2021

зі справи № 904/5928/20

за позовом Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення)

до Підприємства

про стягнення 68 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2021, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2021, позов задоволено повністю.

08.10.2021 (згідно з відміткою «Укрпошта Експрес») Підприємство звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2021 і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Відділення.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Підприємства, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Предметом позову, з яким Відділення звернулося до господарського суду Дніпропетровської області про захист порушених прав, є стягнення 68 000,00 грн., а отже, ціна позову у справі № 904/5928/20 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною відповідно до положень статей 12, 247 ГПК України.

Звертаючись до суду касаційної інстанції, скаржник зазначає, що «хоча в даній справі ціна позову є значно меншою, ніж 500 розмірів прожиткового мінімуму, однак справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки поняття та обсяг «обов`язкових реквізитів» для здійснення банківського платежу у Оскаржуваних Рішеннях суттєво відрізняється від загальноприйнятого визначення, що застосовується у вітчизняному законодавстві».

Водночас з огляду на зміст касаційної скарги доводи, наведені у ній скаржником, у контексті прийнятих у цій справі судових рішень не дають підстав для висновку, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. А зміст касаційної скарги, зводиться до висловлення незгоди з прийнятими судовими рішеннями та викладення власного бачення у питанні застосування правових норм.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23.10.1996; «Brualla Gomes de la Torre v. Spain» від 19.12.1997).

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Підприємства на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2021 зі справи № 904/5928/20, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2021 зі справи № 904/5928/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко