ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 справа № 914/2403/21

За позовом: Самбірського комунального підприємства Об`єднане, м. Самбір, Львівська область

до відповідача: Комунального підприємства Самбірської районної ради Виробничо-транспортна компанія, с. Новосілки-Гостинні, Самбірський район, Львівська область

про стягнення 102 968, 54 грн

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: Коростильов В. А. - представник

від відповідач: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Самбірського комунального підприємства Об`єднане до Комунального підприємства Самбірської районної ради Виробничо-транспортна компанія про стягнення 102 968, 54 грн.

Ухвалою суду від 10.08.2021 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 06.09.2021. Ухвалою суду від 06.09.2021 з врахуванням ухвали суду про виправлення описки від 10.09.2021 судове засідання відкладено на 11.10.2021. Ухвалою суду від 11.10.2021 розгляд справи відкладено на 02.11.2021.

В судове засідання, яке відбулося 01.11.2021, представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві, у відповіді на відзив та усних поясненнях.

Представник відповідача в черговий раз в судове засідання не з`явився, однак 11.10.2021 на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити позивачу в частині стягнення заборгованості за серпень місяць та здійснити перерахунок інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми. Крім того, у клопотанні від 11.10.2021 представник відповідача просив суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 02.11.2021 справу розглянуто по суті та оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Самбірське комунальне підприємство Об`єднане (надалі позивач, виконавець) звернулося в Господарський суд з позовом до Комунального підприємства Самбірської районної ради Виробничо-транспортна компанія (надалі відповідач, замовник) про стягнення 102 968, 54 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 02.07.2018 між сторонами у справі був укладений договір № 60/109 про надання послуг по захороненню твердих побутових відходів, який періодично переукладався на різні періоди. У 2020 році були укладені договори від 02.01.2020 № 60/109 на строк до 29.02.2020, від 01.03.2020 на строк до 15.05.2020, від 18.05.2020 на строк до 30.06.2020 включно.

Предметом вказаного вище договору було надання послуг по захороненню твердих побутових відходів за ціною 500 грн за 1 тонну ТПВ на території Самбірського сміттєзвалища (сміттєвого полігону), яке належить СКП Об`єднане на праві постійного користування для обслуговування сміттєвого полігону.

В порушення умов договору відповідач надані позивачем послуги оплатив частково, в результаті чого існує заборгованість в розмірі 90 920, 90 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Крім стягнення основної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати в розмірі 9 364, 85 грн та 3% річних в розмірі 2 682, 79 грн.

Позиція відповідача.

Заперечуючи позовні вимоги частково, представник відповідача зазначає, що заборгованість останнього складає 84 820, 44 грн, з яких 30 000, 00 грн за травень 2020 року та 54 820, 44 грн за червень 2020 року.

Разом з тим, відповідач зазначає, що позивачем не було надано суду копії витягу з журналу реєстрації заїздів у липні 2020 на сміттєзвалище і через те не може бути доведений факт отримання позивачем у цьому місяці від відповідача на захоронення твердих побутових відходів, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 6 080, 05 грн є необґрунтованими, тому в цій частині не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи із таких мотивів.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено що 02.07.2018 між сторонами у справі був укладений договір № 60/109 про надання послуг по захороненню твердих побутових відходів, який періодично переукладався на різні періоди. У 2020 році були укладені договори від 02.01.2020 № 60/109 на строк до 29.02.2020, від 01.03.2020 № 60/109 на строк до 15.05.2020, від 18.05.2020 № 60/109 на строк до 30.06.2020 включно.

Відповідно до п. 1.1 договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати замовнику послуги по захороненню твердих побутових відходів (далі ТПВ) на території Самбірського сміттєзвалища (далі сміттєзвалище).

Послуги надаються виконавцем на сміттєзвалищі. Доставка до місця захоронення відходів безпосередньо на сміттєзвалище здійснюється транспортним засобом замовника, переліченим у додатках до даного договору (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п. 3.1. договору ціна послуг за 1 тонну ТПВ за цим договором складає 500 грн з ПДВ, згідно актів виконаних робіт.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата за надання послуг проводиться протягом 10-и днів з моменту отримання замовником акту виконаних робіт.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги в повному обсязі, що підтверджується актами приймання виконаних робіт за грудень 2019, лютий червень 2020, які підписані відповідачем та скріплені його печаткою, проте оплачені останнім частково, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 84 840, 45 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначену заборгованість не заперечив.

Щодо виконаних позивачем робіт у липні 2020 на суму 6 080, 05 грн та щодо заперечень відповідача про те, що позивач від нього не отрмував на захоронення тверді побутові відходи у вказаний вище період, суд зазначає наступне.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що при в`їзді транспортного засобу замовника на сміттєзвалище працівник сміттєзвалища зазначає марку автомобіля та вантажопідйомність автомобіля в журналі реєстрації заїздів на сміттєзвалище. Водій транспортного засобу замовника підписує відповідну графу в журналі.

В судовому засіданні 02.11.2021 судом оглянуто оригінали та позивачем до матеріалів справи було долучено копію витягу з Журналу реєстрації заїздів на сміттєзвалище за 03.07.2020, 04.07.2020, 06.07.2020 та 07.07.2020, що підтверджує факт надання позивачем у липні 2020 відповідачу послуг із захоронення твердих побутових відходів. Товарно-транспортні накладні від 04.07.2020 та від 06.07.2020 були виписані відповідачем для вантажоодержувача СКП Об`єднане щодо прийняття на збереження і захоронення вантажу масою відповідно 4 940 тонн і 7 220 тонн.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що в порушення умов договору та вимог ст.ст. 525, 530 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України, відповідач не здійснив повної оплати виконаних позивачем робіт, у зв`язку з чим, вимоги позивача про стягнення заборгованості за виконанні останнім роботи у розмірі 90 920, 90 грн є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання із оплати виконаних позивачем робіт, позивачем, відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховано відповідачу та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 2 682, 79 грн та інфляційні втрати в розмірі 9 364, 85 грн.

Господарський суд, здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних встановив, що він проведений вірно, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 124, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Самбірської районної ради Виробничо-транспортна компанія (81438, с. Новосілки-Гостинні Самбірського району Львівської області, вул. Шевченка, 8-Б, ) на користь Самбірського комунального підприємства Об`єднане (81400, м. Самбір Львівської області, вул. Шухевича, 1, ) суму в розмірі 105 238, 54 грн, з яких:

- 90 920, 90 грн заборгованості;

- 9 364, 85 грн інфляційних втрат;

- 2 682, 79 грн 3% річних;

- 2 270, 00 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 08 листопада 2021 року.

Суддя Манюк П.Т.