РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2021Справа № 910/11441/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Грандвіс"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант"

про стягнення 132 047,37 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Грандвіс" (далі - ПрАТ "СК "Грандвіс", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант" (далі - ПрАТ "СК "Глобал Гарант", відповідач) про стягнення 132 047,37 грн за договором доручення про надання агентських послуг по страхуванню від 04.11.2019 № 30.05.19/01.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем його обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити надані агентські послуги, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 132 047,37 грн, з яких: 131 399,37 грн основної заборгованості, 1 727,99 грн пені та 345,60 грн 3% річних.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 132 047,37 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2021, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 910/11441/21 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

20.10.2021 від позивача через відділ діловодства суду засобами електронного зв`язку надійшли документи по справі.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Так, ухвала суду від 17.08.2021 була отримана позивачем 20.10.2021, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти про отримання поштового відправлення № 011. Що ж до отримання вказаної ухвали відповідачем, то поштове відправлення № 010 було повернуто Укрпоштою з адреси місцезнаходження відповідача з зазначенням причини - адресат відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

04.11.2019 між ПрАТ "СК "Глобал Гарант" (страховик) та ПрАТ "СК "Грандвіс" (страховий агент) був укладений договір доручення № 30.05.19/01 про надання агентських послуг по страхуванню (далі - договір).

Предметом цього договору є представництво страховим агентом інтересів страховика щодо консультування, пропонування потенційним страхувальникам страхових послуг страховика, сприяння в укладенні та безпосереднє укладання договорів страхування (надалі - ДС), а також виконання робіт з обслуговування укладених ДС (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору страховий агент здійснює діяльність від імені, в інтересах, під контролем страховика в межах території України (за винятком тимчасово окупованих територій АР Крим, м. Севастополя, територій Луганської та Донецької областей), відповідно до вимог чинного законодавства України, а також внутрішніх нормативних актів (надалі - ВНА) страховика, з якими ознайомлено страхового агента.

Згідно з п. 1.4. договору страховик не відшкодовує страховому агенту будь-які його витрати, пов`язані з виконанням дорученого за цим договором, у тому числі не забезпечує його будь-якими засобами, необхідними для виконання дорученого, окрім сплати йому винагороди, передбаченої цим договором.

Пунктами 2.2.4.-2.2.5 сторони погодили, що страховик зобов`язаний:

- приймати від страхового агента згідно актів приймання-передачі другі примірники ДС, в т.ч. зіпсовані, копії документів по ідентифікації страхувальника і (за наявності) інших учасників фінансової операції та копії документів, що підтверджують оплату страхувальником страхової премії (страхового платежу) на п/р страховика;

- сплачувати страховому агенту комісійну винагороду за фактично надані послуги у розмірі та в спосіб, передбачений цим договором.

Відповідно до п. 2.3.2. договору страховий агент має право на одержання комісійної винагороди від страховика в розмірі в порядку, що встановлюється цим договором.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що страховий агент щодекадно подає страховику у письмовій формі звіт про укладені договори страхування та сплачені за ними страхові платежі (далі по тексту - звіт) в наступні строки:

- звіт за 1-шу декаду кожного місяця - протягом 5 робочих днів декади;

- звіт за 2-гу декаду кожного місяця - протягом 5 робочих днів декади;

- звіт за 3-тю декаду кожного місяця - протягом 5 робочих днів наступних за звітним.

У разі, коли останній день строків, зазначених в цьому пункті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший наступний робочий день.

Звіт надається страховику у двох примірниках за підписом страхового агента та з печаткою страхового агента (за наявності). До звіту додаються відповідні другі екземпляри укладених (оформлених) в звітному періоді ДС, усі зіпсовані (невірно оформлені, з помилками) в даному звітному періоді договори/поліси страхування, а також документи по ідентифікації, верифікації особи страхувальника, передбачені пп. 2.4.18 цього договору.

Звіт про укладені договори в електронному вигляді (додаток № 4) формується агентом щодекадно.

Звіт про укладення договорів в електронному вигляді (додаток № 4) формується агентом щодекадно, станом на 10, 20 та останній день звітного місяця та направляється страховику засобами електронного зв`язку, не пізніше 2-х робочих днів на електронну адресу .

Страховик перевіряє звіт, наданий страховим агентом, та за відсутності зауважень і заперечень підписує його протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання звіту. За наявності зауважень чи заперечень щодо даних, відображених в звіті, страховик протягом 5 (п`яти) робочих днів сповіщає про це страхового агента. У випадку, якщо в звіт включено неоплачені ДС, вони не беруться до уваги при нарахуванні винагороди страховому агенту (п. 4.2. договору).

Згідно з п.п. 4.3.1-4.3.4. договору сторони домовилися, що винагорода страховому агенту виплачується за наявності одночасно таких умов:

- надходження на рахунок страховика страхових платежів у повному розмірі по всіх укладених страховим агентом в звітному періоді ДС;

- отримання страховиком щодекадного звіту без зауважень і заперечень страховика;

- оригінали ДС з усіма додатками, додані до звіту та отримані страховиком;

- ідентичність (повне співпадіння) інформації в письмовій формі з електронними даними при оформленні договорів через веб-сервіс EWA та ВІ.

Відповідно до п. 4.4. договору розмір винагороди страхового агента по кожному окремому виду страхування (страховому продукту) встановлюється у відсотках згідно "Переліку видів страхування", що є додатком до цього договору. Конкретна сума винагороди страхового агента узгоджується сторонами в актах про надані послуги (виконані роботи). Винагорода страхового агента встановлюється як певний відсоток по кожному з видів страхування від суми страхових платежів, які фактично надійшли на п/р страховика протягом звітного періоду за укладеними страховим агентом ДС. Сума сплачених страхових платежів за укладеними страховим агентом ДС визначається і узгоджується сторонами в щодекадному звіті.

Цей договір набуває чинності з дати його укладання за умови підписання договору сторонами (їх повноважними представниками) та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє по 31 грудня поточного календарного року, в якому був укладений договір, з автоматичною подальшою пролонгацією на кожний наступний календарний рік на аналогічних умовах, в разі якщо, жодна із сторін не висуне заперечень щодо продовження дії цього договору в строк не пізніше 15-ти (п`ятнадцяти) календарних днів до чергової дати закінчення строку дії договору (п. 10.1. договору).

Також розділом 12 договору сторонами визначений перелік додатків до договору:

Перелік видів страхування (додаток № 1 до договору);

Розміри страхових платежів ОСЦПВВНТЗ (тарифи) (додаток № 2 до договору);

Форма реєстру реалізованих договорів, в т.ч. достроково припинених, зіпсованих бланків, документів ідентифікації (додаток № 3 до договору);

Форма звіту по продажам (додаток № 4 до договору);

Форма списку уповноважених осіб страхового агента (додаток № 5 до договору);

Форма акту приймання-передачі бланків полісів ОСЦПВВНТЗ (додаток № 6 до договору);

Форма акту виконаних робіт (додаток № 7 до договору);

Згода на обробку персональних даних (додаток № 8 до договору);

Типова форма угоди про припинення дії договору ОСЦПВВНТЗ (додаток № 9 до договору);

Розрахунок повернення частки страхової премії при достроковому припиненні дії договору ОСЦПВВНТЗ (додаток № 10 до договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за період з листопада 2019 року по грудень 2020 року надані відповідачу агентські послуги на загальну суму 782 997,80 грн, що підтверджується актами наданих послуг: від 02.12.2019 № 00094/1 на суму 1 671,00 грн, від 03.01.2020 № 00094/3 на суму 21 218,80 грн, від 31.01.2020 № 00094/3 на суму 36 458,80 грн, від 03.03.2020 № 00094/4 на суму 33 180,80 грн, від 31.03.2020 № 00094/5 на суму 44 908,32 грн, від 30.04.2020 № 00094/5 на суму 53 740,91 грн, від 31.05.2020 № 00094/7 на суму 64 101,63 грн, від 30.06.2020 № 00094/8 на суму 90 630,94 грн, від 31.07.2020 № 00094/9 на суму 73 918,64 грн, від 31.08.2020 № 00094/10 на суму 66 693,90 грн, від 30.09.2020 № 00094/11 на суму 64 775,01 грн, від 30.10.2020 № 00094/12 на суму 48 345,26 грн, від 30.11.2020 № 00094/13 на суму 57 215,42 грн, від 31.12.2020 № 00094/14 на суму 72 714,30 грн, від 01.02.2021 № 00094/16 на суму 42 196,13 грн і від 28.02.2021 № 00094/17 на суму 11 227,94 грн.

Однак, відповідачем вказані акти були оплачені частково, а саме: від 02.12.2019 № 00094/1 на суму 1 671,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 13.12.2019 № 1466, від 03.01.2020 № 00094/3 на суму 21 218,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 29.01.2020 № 7, від 31.01.2020 № 00094/3 на суму 36 458,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 14.02.2020 № 11, від 03.03.2020 № 00094/4 на суму 33 180,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 13.03.2020 № 16, від 31.03.2020 № 00094/5 на суму 44 908,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 08.04.2020 № 21, від 30.04.2020 № 00094/5 на суму 53 740,91 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 12.05.2020 № 28, від 31.05.2020 № 00094/7 на суму 64 101,63 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 10.06.2020 № 32, від 30.06.2020 № 00094/8 на суму 90 630,94 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 08.07.2020 № 36, від 31.07.2020 № 00094/9 на суму 73 918,64 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 07.08.2020 № 40, від 31.08.2020 № 00094/10 на суму 66 693,90 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 11.09.2020 № 46, від 30.09.2020 № 00094/11 на суму 64 775,01 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16.10.2020 № 51, від 30.10.2020 № 00094/12 на суму 48 345,26 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 13.11.2020 № 61, від 30.11.2020 № 00094/13 на суму 51 954,42 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16.12.2020 № 65.

Таким чином, залишились неоплаченими акти на суму 131 399,37 грн: від 30.11.2020 № 00094/13 на суму 5 261,00 грн, від 31.12.2020 № 00094/14 на суму 72 714,30 грн, від 01.02.2021 № 00094/16 на суму 42 196,13 грн і від 28.02.2021 № 00094/17 на суму 11 227,94 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач послався на неналежне виконання відповідачем обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити надані агентські послуги за договором та просив стягнути з відповідача основний борг у розмірі 131 399,37 грн.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність заявлених позивачем вимог, суд керувався таким.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 297 Господарського кодексу України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок.

Положеннями ст. 301 Господарського кодексу України унормовано наступне. Відповідно до агентського договору комерційний агент одержує агентську винагороду за посередницькі операції, що здійснені ним в інтересах суб`єкта, якого він представляє, у розмірі, передбаченому договором. Агентська винагорода виплачується комерційному агенту після оплати третьою особою за угодою, укладеною з його посередництвом, якщо інше не передбачено договором сторін. Сторони можуть передбачити в договорі, що комерційному агенту сплачується додаткова винагорода у разі, якщо він бере на себе зобов`язання гарантувати виконання угоди, укладеної ним в інтересах суб`єкта, якого він представляє. Суб`єкт, якого представляє комерційний агент, розраховує винагороду, на яку має право комерційний агент, відповідно до розмірів і строків, передбачених договором сторін. Комерційний агент має право вимагати для розрахунку бухгалтерський витяг щодо всіх угод, за які йому належить агентська винагорода. Умови виплати винагороди комерційному агенту за угоди, укладені після закінчення договірних відносин, а також інші умови, що стосуються розрахунків сторін, визначаються договором.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України "Про страхування", зокрема, страхова діяльність в Україні може провадитися за участю страхових посередників. Страховими посередниками можуть бути страхові або перестрахові брокери, страхові агенти. Страхові агенти - фізичні особи або юридичні особи, які діють від імені та за дорученням страховика і виконують частину його страхової діяльності, а саме: укладають договори страхування, одержують страхові платежі, виконують роботи, пов`язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2021 позивач звертався до відповідача з вимогою № 281 про сплату комісійної винагороди у розмірі 131 399,37 грн; вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Відповідач доказів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем в повному обсязі або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Разом з тим, акти надання послуг від 30.11.2020 № 00094/13 на суму 57 215,42 грн, від 31.12.2020 № 00094/14 на суму 72 714,30 грн, від 01.02.2021 № 00094/16 на суму 42 196,13 грн та від 28.02.2021 № 00094/17 на суму 11 227,94 грн підписані лише зі сторони позивача.

Пунктом 2 актів надання послуг сторони погодили, що винагорода підлягає перерахуванню довірителем на користь повіреного протягом 10 робочих днів з дня підписання сторонами вказаних актів.

Копії звітів по продажам на спірну суму підписані також лише позивачем.

Разом з тим, позивач надав суду докази, що підтверджують факт надсилання вказаних актів і звітів на електронну адресу відповідача та на поштову адресу (скріншоти електронних листів і копії експрес-накладних).

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги п. 4.3 договору та строк оплати, відповідно до актів надання послуг (10 робочих днів з дня підписання акту), суд дійшов висновку, що строк оплати за вказаними актами надання послуг настав, а саме:

- акт від 30.11.2020 № 00094/13 на суму 57 215,42 грн повинен був бути підписаним 11.12.2020 (розрахункова дата прибуття згідно з експрес-накладною);

- від 31.12.2020 № 00094/14 на суму 72 714,30 грн повинен був бути підписаним 12.01.2021 (розрахункова дата прибуття згідно з експрес-накладною);

- від 01.02.2021 № 00094/16 на суму 42 196,13 грн повинен був бути підписаним 10.02.2021 (розрахункова дата прибуття згідно з експрес-накладною);

- від 28.02.2021 № 00094/17 на суму 11 227,94 грн. повинен був бути підписаним 16.04.2021 (розрахункова дата прибуття згідно з експрес-накладною).

Слід зазначити, що відповідач не оспорив факт отримання актів, заперечень щодо отриманих звітів та вмотивованої відмови від підписання актів не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані агентські послуги згідно з договором в розмірі 131 399,37 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 1 727,99 грн пені.

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач надані послуги позивача, оплатив частково, відтак допустив порушення зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 6.2. договору у випадку неперерахування/несвоєчасного перерахування страховиком винагороди страховому агенту, страховик сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, що діяла у період заборгованості. Страховик не несе відповідальності за неперерахування/несвоєчасне перерахування винагороди, несвоєчасне підписання акту якщо страховий агент не виконав умови, передбачені п. 4.3. цього договору.

Суд, перевіривши розрахунок пені, дійшов висновку, що він неправильний, оскільки позивачем було неправильно визначено періоди нарахування та не враховано приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Так, періоди нарахування пені, враховуючи строк оплати є такими:

- за актом від 30.11.2020 № 00094/13 з 28.12.2020 (10 робочих днів з дати, коли акт мав бути підписаним 11.12.2020) по 28.06.2021 (закінчення шестимісячного строку, визначеного ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України);

- від 31.12.2020 № 00094/14 з 27.01.2021 (10 робочих днів з дати, коли акт мав бути підписаним 12.01.2021) по 27.07.2021 (закінчення шестимісячного строку, визначеного ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України);

- від 01.02.2021 № 00094/16 з 25.02.2021 (10 робочих днів з дати, коли акт мав бути підписаним 10.02.2021) по 25.08.202 (закінчення шестимісячного строку, визначеного ч. 6 ст. 1232 Господарського кодексу України);

- від 28.02.2021 № 00094/17 з 05.05.2021 (10 робочих днів з дати, коли акт мав бути підписаним 16.04.2021) по 05.11.2021 (закінчення шестимісячного строку, визначеного ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Разом з тим, суд не може виходити за межі періодів, визначених самим позивачем, а тому за розрахунком суду, враховуючи період нарахування пені, визначений позивачем (з 06.06.2021 по 09.07.2021) та приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, її розмір становить 1 704,21 грн і підлягає задоволенню у вказаній сумі.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 345,60 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних за період 08.06.2021-09.07.2021, який визначено позивачем, встановив, що розрахунок позивача є правильним і 3 % річних складає 345,60 грн і підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 131 399,37 грн, пені у розмірі 1 704,21 грн та 3% річних в розмірі 345,60 грн.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант" (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28-В, код 30930046) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Грандвіс" (14013, м. Чернігів, просп. Перемоги, 127, код 22821660) борг у розмірі 131 399,37 грн (сто тридцять одна тисяча триста дев`яносто дев`ять грн 37 коп.), пеню у розмірі 1 704,21 грн (одна тисяча сімсот чотири грн 21 коп.), 3% річних у розмірі 345,60 грн (триста сорок п`ять грн 60 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 269,60 грн (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять грн 60 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 08.11.2021.

Суддя О.Г. Удалова