ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2021м. ДніпроСправа № 904/7264/21
За позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 12 202,79грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, яким просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" вартість нестачі вантажу у розмірі 12 202,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у лютому 2021 року зі станції Гродовка Донецької залізниці ТОВ "ЗФ "Богучарська" здійснило відправлення вагону № 66239401 навантаженого вугіллям кам`яним марки Г (Г-1) 0-100мм згідно залізничної накладної №№ 45168523 на станцію Діївка Придніпровської залізниці ПАТ "Дніпровський металургійний завод".

На станції призначення Діївка Придніпровської залізниці була проведена комісійна видача вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищевказаному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, а саме:

- у вагоні № 66239401 маса брутто - не зазначено, тара - 23 800 кг., нетто - 65 000 кг., що менше ніж зазначено в документі на 5 150 кг.

Встановлена недостача продукції документально підтверджена комерційним актом №451400/74 від 26.02.2021.

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, згідно п.27 Правил видачі вантажів для вугілля кам`яного та п. 6.2 договору - 1%, відповідальна вагова недостача складає суму 12 202,79 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що вартість вантажу визначається виключно на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, яким підтверджується кількість та вартість відправленого вантажу. В порушення вимог статті 115 Статуту Залізниці України вантажоодержувачем не надано довідку вартості вантажу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗФ Богучарська".

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач зазначив, що належним доказом вартості продукції за 1т, є акт прийому - передачі вугільної продукції №17 від 25.02.2021.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2021 справу №904/7264/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою господарського суду від 16.08.2021 відкрито провадження у справі.

Враховуючи приписи частини тринадцятої статті 8, статті 12, частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2020 року між Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецгідропостач" (постачальник) укладено договір постачання №65/2020, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію (надалі-вугілля), за марочним складом, ціною та в кількості, наведеним у відповідних специфікаціях до цього договору (а.с. 20-23).

Згідно зі специфікацією № 12 до договору №65/2020 від 28 січня 2021 року сторони домовились щодо поставки продукції - вугілля кам`яне, Г (Г1) 0-100мм (код УКТ ЗЕД-2701) сировина ОФ "Богучарська", у кількості 1 000,0 тонн (+/- 10%) за ціною 2 337,70грн. за тонну (без ПДВ), на загальну суму 2 805 240,00 грн. (з ПДВ) (а.с. 24).

Позивачем оплачено вугільну продукцію на суму 182 340,60грн., що підтверджується платіжним дорученням №346288 від 06.04.2021 (а.с. 26).

Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецгідропостач" підписано акт прийому-передачі вугільної продукції №17 від 25.02.2021 на суму 182 340,60 грн. (а.с. 27).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору постачання №65/2020 від 04.02.2020 та специфікації №12 від 28.01.2021 на адресу Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (вантажоодержувач) направлена партія вугілля кам`яного у вагоні № 66239401 за залізничною накладною № 45168523 (а.с 17).

Відповідно до підпункту 8 п. 6 розділу 1 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

26.02.2021 на станції Діївка Придніпровської залізниці на відправку за залізничною накладною № 45168523 було складено комерційний акт №451400/74 про наявність виїмок (а.с 18).

Так, у комерційному акті № 451400/74 від 26.02.2021 зафіксовано, що вагон №66239401 вантажопідйомністю 69,0т прибув 25.02.2021 поїздом № 3501. Вагон у технічному стані справний.

У розділі "Д" комерційного акту зазначено: на підставі комерційного акту №450003/55 від 24.02.2021 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці проведена комісійна видача вантажу, прибувшего відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, приймальником ОСОБА_1 , начальником району вантажної служби ЗЦ по КХВ Сухініною О.А., ВОХР Бондарь А.Н., у присутності начальника станції Діївка Голубова С.М. зі зважуванням вагону на справних тензометричних вагонних вагах вантажоодержувача №053 огляд-перевірка 20.01.2021.

За документом у вагоні № 66239401 значиться тара 23 800кг, нетто 65000кг. Фактично виявилось брутто 83650 кг, тара з документа 23 800кг, нетто 59850кг, що менше документа на 5150кг. При таруванні вагона №66239401 виявилось тара 23650кг, нетто 60 000кг, що менше документа на 5 000кг. В документі зазначено навантаження вище бортів на 150мм, маркування шляхом нанесення поперечних смуг катком та вапняним розчином, фактично навантаження трапецевидне, нижче бортів на 10-40см., потоптане, маркування відсутнє. В технічному відношенні вагон справний. Вагон без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилась. Зав. вантажного двору за штатним розкладом відсутній.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірний вагон з вугіллям кам`яним було прийнято залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень ст. 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, - при перевезенні вантажів у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, - для мінерального палива.

В пункті 6.2 договору зазначено, що у разі встановлення маси нетто вугілля, вага вагону приймається по трафарету, вказаному на вагоні. При цьому використовується норма недостачі (природне зменшення та похибка вагів) - 1,0% (один відсоток) від маси нетто вугілля, вказаної у залізничній накладній.

Таким чином, відповідальна недостача вугілля під час перевезення становить:

- у вагоні № 66239401 маса нетто - 65 000 кг, норма недостачі - 65000кг х 1% = 650 кг, відповідальна недостача складає 5000 кг - 650 кг = 4 350 кг (4,35 т).

Вартість вагової недостачі вугілля з урахуванням норми природної втрати складає 18 315,52 грн.:

- у вагоні № 66239401 - 10 169,00 грн. (4,35т х 2337,70грн., ціна без ПДВ згідно з актом прийому-передачі вугільної продукції №17 від 25.02.2021, а.с. 27).

Позивач вважає, що недостача вантажу у спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу. Позивач просить стягнути вартість недостачі вугілля кам`яного з відповідача у розмірі 12 202,79 грн., що і є причиною спору.

Предмет доказування у даній справі становлять наступні обставини: здійснення відповідачем перевезення вантажу за залізничною накладною № 45168523; наявність або відсутність вагової недостачі продукції у вагоні № 66239401; вартість вагової недостачі вантажу у вагоні №66239401; наявність або відсутність вини відповідача у виникненні вагової недостачі вантажу та підстав для застосування відповідальності за завдану майнову шкоду.

Частиною першою статті 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом статті 307 ГК України та статті 909 ЦК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до статті 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно із статтею 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Також, відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

За приписом статті 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажу іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Згідно із статтею 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Як свідчать матеріали справи, на станції Діївка Придніпровської залізниці, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищевказаному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній. За результатами проведеної перевірки залізницею був складений комерційний акт №451400/74 від 26.02.2021.

Зазначений комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому визнаються належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився у вагоні 66239401.

Докази заперечень відповідача щодо форми, порядку складання, змісту вказаних комерційних актів та посадових осіб, які його підписали, а також факту опротестування його з боку сторін відсутні.

Водночас, на станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень, оскільки протилежного сторонами не доведено, а саме залізницею не було зроблено будь-яких зауважень до стану вагону №66239401 та вантажу і на проміжних станціях. Комерційний акт №451400/74 від 26.02.2021 не містить відомостей про те, що вагон має технічні несправності, які могли призвести до втрати вантажу.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість; недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі статтею 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Так, матеріали справи містять специфікацію №12 від 28.01.2021 (а.с 24), в якій зазначено вартість вугілля кам`яного, що поставлявся згідно накладної № 45168523, платіжне доручення №346288 від 06.04.2021 (а.с. 26), а також акт прийому-передачі вугільної продукції №17 від 25.02.2021 (а.с. 27).

Отже, вартість вантажу, яка є базою для нарахування суми збитків, що підлягають відшкодуванню перевізником, позивачем доведена наявними в матеріалах справи документами.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного відповідальність за вагову недостачу вугільної продукції - вугілля кам`яного у спірних вагонах слід покласти на відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно статті 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Накладна, яку додано до позову, є належними та допустимими доказом в обґрунтування позову про стягнення вартості недостачі вантажу.

З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача вартості нестачі вантажу у сумі 12 202,79грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд не приймає заперечення відповідача щодо відсутності в матеріалах справи належного доказу вартості втраченого вантажу, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.

Тобто, у документі на перевезення вантажу (накладній) зазначається саме вантажовідправник. При цьому, вантажовідправником може бути як безпосередній вантажовласник, так і будь-який інший відправник вантажу. Поняття постачальника та вантажовідправника не є тотожними.

Як зазначалось раніше, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. В залізничній накладній не вказується вартість вантажу.

Постачальником продукції є ТОВ "Спецгідропостач" на підставі укладеного з позивачем договору постачання №65/2020 від 04.02.2020. На виконання умов договору, сторонами укладено специфікацію №12 від 28.01.2021 на поставку вугілля кам`яного, Г (Г1) 0-100мм (код УКТ ЗЕД-2701) сировина ОФ "Богучарська", у кількості 1 000,0 тонн (+/- 10%) за ціною 2 337,70грн. за тонну (без ПДВ), на загальну суму 2 805 240,00 грн. (з ПДВ) (а.с. 24).

Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецгідропостач" підписано акт прийому-передачі вугільної продукції №17 від 25.02.2021, у кількості 65 тонн за ціною 2 337,70грн. за тонну (без ПДВ), на загальну суму 182 340,60 грн. (з ПДВ) (а.с. 27).

Таким чином, ціна за 1т. продукції, безпосередньо зазначена в специфікації та акті прийому-передачі вугільної продукції.

З урахуванням викладеного заперечення відповідача є необґрунтованими.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №355855 від 10.08.2021 (а.с. 10).

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача у розмірі 2 270,00 грн. відповідно до статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 12 202,79грн. - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжі Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код ВП 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3; ідентифікаційний код 05393056) вартість нестачі вугілля у розмірі 12 202 (дванадцять тисяч двісті дві) грн. 79коп. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00коп., видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 04.11.2021

Суддя Н.М. Євстигнеєва