ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2021 р. Справа№ 910/9458/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Кравчука Г.А.

Мальченко А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021, (повний текст складено 13.08.2021)

у справі № 910/9458/21 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Приватного підприємства «Транс Логістик»

до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

про стягнення 44 251,74 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Приватне підприємство «Транс Логістик» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 44 251, 74 грн.

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача на підставі договору № 078999/920/190001043 добровільного страхування наземного транспорту від 16.07.2019 та внаслідок настання 29.10.2020 дорожньо-транспортної пригоди із автомобілем MAN TGS 19.400, державний номер НОМЕР_1 , виник обов`язок із виплати позивачу страхового відшкодування у розмірі 44 251, 74 грн, який ним у встановлений строк виконано не було.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь Приватного підприємства «Транс Логістик» 44 251, 74 грн страхового відшкодування та 2 270, 00 грн судового збору.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 06.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 по справі № 910/9458/21, в якій апелянт просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 по справі № 910/9458/21 скасувати та винести нове рішення, яким відмовити позивачу ПП «Транс Логістик» в задоволенні позову у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що сторони договору страхування визначають страхову суму на свій власний розсуд. Будь-яких обмежень щодо умов такої домовленості сторін відносно розміру страхової суми або порядку її визначення закон не містить. Правила страхування також не встановлюють обов`язковості огляду транспортного засобу саме з метою визначення страхової суми або будь-яких інших обмежень щодо права сторін на її вільне визначення. Визначення страхової суми в договорі не тотожне оцінці вартості автомобіля і не є доказом проведення страховиком огляду транспортного засобу.

4.2. Також, апелянт вказує на те, що сам позивач жодного разу не стверджував, що автомобіль надавався ним відповідачу для огляду, не вказував на дату, час та інші фактичні обставини надання транспортного засобу для огляду страховику, не надавав суду доказів, які підтверджують цей факт. Висновок суду про надання позивачем транспортного засобу для огляду ґрунтується виключно на самому факті визначення в договорі страхової суми щодо відповідного транспортного засобу та не підкріплений жодними доказами. Вважає, що суд не надав жодної оцінки в оскаржуваному рішенні доказам того, що інші автомобілі, застраховані на умовах договору, надавалися позивачем для огляду, а саме - копіям відповідних актів огляду, які відповідач надав до матеріалів справи і за якими здійснювалися виплати страхового відшкодування.

4.3. Зазначає, що при укладенні договору страхування страхувальник не надав транспортний засіб для огляду страховику, страховиком він не оглядався, відповідний акт огляду не складався. Позивач не зміг пояснити тієї обставини, що за одними транспортними засобами акти огляду є, а за іншими вони відсутні, як і не зміг пояснити того, чому він стверджує, що не знав про обов`язок надавати транспортний засіб для огляду при укладенні договору, а акти такого огляду щодо більшої частини застрахованих транспортних засобів є, тобто є доказ того, що позивач не лише знав, але й фактично виконував відповідний обов`язок.

4.4. Крім того, впродовж строку дії договору страхування за період з 16.07.2019 по 31.01.2021 страховик здійснив виплату страхового відшкодування на його підставі за заявою позивача за шкоду, завдану застрахованим автомобілям, у 227 страхових випадках, тобто у середньому транспортний засіб позивача потрапляє у ДТП раз на два-три дні. Враховуючи, що спірний транспортний засіб на момент укладення договору вже експлуатувався досить довго, цілком очевидно, що на момент укладення договору він міг мати пошкодження, завдані внаслідок ДТП, які сталися до моменту укладення.

4.5. Зазначає, що відповідач не надавав пояснень, на які суд першої інстанції посилається у тексті оскаржуваного рішення в частині необхідності складення акту огляду транспортного засобу.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 17.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Приватного підприємства «Транс Логістик» на апеляційну скаргу, в якому ПП «Транс Логістик» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 по справі № 910/9458/21 залишити без змін.

5.2. У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на умови п.п. 8.3., 9.2.18. Правил добровільного страхування наземного транспорту та зазначає, що саме страховик в особі уповноваженого представника перед укладенням договору повинен був оглянути та сфотографувати спірний транспортний засіб, та скласти акт огляду транспортного засобу. Обов`язок огляду автомобіля є виключним обов`язком страховика, який він реалізує самостійно, або із залученням спеціалізованої (асистуючої) компанії, про яку йде мова у листі відповідача № 2889 від 18.09.2020, яка зі слів відповідача несвоєчасно виконувала огляди автомобілів та порушувала обумовлені терміни.

5.3. Зазначає, що відповідачем не надано суду першої інстанції як доказів ініціювання до або після укладення спірного договору процедури огляду спірного транспортного засобу (зокрема, направлення листа-вимоги позивачу про надання автомобіля на огляд), так і доказів відмови або ігнорування такої вимоги позивачем.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2021, матеріали апеляційної скарги ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» разом з матеріалами справи № 910/9458/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9458/21 за апеляційною скаргою ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021, ухвалено справу розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

6.3. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2021, у зв`язку із перебуванням судді Агрикової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, для розгляду справи № 910/9458/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Кравчук Г.А., Мальченко А.О.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 апеляційну скаргу ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Чорногуз М.Г., суддів Кравчук Г.А. та Мальченко А.О.

7. Інші процесуальні дії у справі не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 16.07.2019 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія»» (страховик) та Приватним підприємством «Транс Логістик» (страхувальник) був укладений договір № 078999/920/190001043 добровільного страхування наземного транспорту (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортом та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням.

8.2. Згідно пункту 5 додатку № 30 до Договору, до переліку застрахованих транспортних засобів віднесено автомобіль MAN TGS 19.400, державний номер НОМЕР_1 .

8.3. У п. 3 частини І договору зазначено, що вигодонабувач сторонами договору не призначений.

8.4. Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля MAN TGS 19.400, державний номер НОМЕР_1 є Приватне підприємство «Транс Логістик».

8.5. У розділі 7 частини І договору та п. 4.1 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) встановлено, що застрахованим може бути, зокрема, ризик пошкодження та/або знищення чи втрата визначеного транспортного засобу (ТЗ) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

8.6. Як вбачається з пункту 5 додатку № 30 до Договору, сторони погодили страхову суму для транспортного засобу MAN TGS 19.400, державний номер НОМЕР_1 у розмірі 2 000 000, 00 грн.

8.7. Розмір франшизи у випадку пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди становить нуль (п. 7 частини І Договору).

8.8. Відповідно до постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 листопада 2020 року в справі № 577/4363/20, 29 жовтня 2020 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MAN TGS 19.400» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «KOGEL S 24» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на автодорозі Конотоп-Суми при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного інтервалу, чим створив небезпеку для дорожнього руху, порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, та допустив зіткнення з автомобілем «Renault Premium 460.19 T» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом «BODEX KIS 3WА» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

8.9. Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

8.10. Згідно рахунку-фактури № KYV_AVGOK-0009160 від 03.11.2020, який було складено офіційним сервіс-партнером MAN в Україні Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТІ ГРУП», вартість відновлювального ремонту автомобіля MAN TGS 19.400, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що мала місце 29.10.2020, становить 44 251, 74 грн.

8.11. Відповідно до підпункту 11.4.9 пункту 11.4 частини ІІ Договору страховик зобов`язаний прийняти рішення про виплату (скласти страховий акт) страхового відшкодування або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування в термін не пізніше 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання страховиком всіх необхідних документів, зазначених в розділі 13 частини ІІ договору, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків.

8.12. 30.10.2020, ПП «Транс Логістик» звернулось до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою-повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, яка була зареєстрована в журналі реєстрації за № 140.

8.13. Згідно пп. 11.3.7 п. 11.3 частини ІІ Договору, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених в Розділі 16 цього Договору та Правилах страхування.

8.14. У пп. 16.1.11 п. 16.1 частини ІІ Договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) визначено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність Акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника Страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.

8.15. Листом № 1963 від 22.12.2020 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування позивачеві із посиланням на положення підпунктів 11.3.7, 16.1.11 Договору, через відсутність акту огляду транспортного засобу.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. За умовами частини 1 Договору № 078999/920/190001043 добровільного страхування наземного транспорту від 16.07.2019 (далі - договір), укладеного між сторонами, строк дії договору складає період з 18.07.2019 по 17.07.2020 (а.с. 8-21).

9.2. Договір набирає чинності з моменту, вказаного як початок строку дії договору, але не раніше 00 години 00 хвилин дня наступного за днем надходження страхового платежу (першого платежу) в повному розмірі на поточний рахунок або в касу страховика чи його представника або через інші платіжні системи, дозволені законодавством України і які запроваджені у страховика, якщо інше не погоджено письмово сторонами (п. 8.3. частини 2 договору).

9.3. Згідно додатку 30 від 20.03.2020 до договору сторонами погоджено розмір страхової суми, річного страхового платежу та строк сплати страхового платежу (а.с. 45).

9.4. Розділом 8 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), затверджених 31.03.2009 головою правління Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» Ритвіним Д.М. (далі - Правила), визначено порядок укладання договору страхування, зокрема, у п. 8.1. розділу 8 Правил визначено, що обов`язковою умовою є огляд страховиком транспортного засобу.

9.5. Матеріали справи не містять акту огляду застрахованого транспортного засобу в момент укладення договору, проведеного відповідачем, факт відсутності вказаного акту сторонами не заперечується.

9.6. При цьому сторонами не заперечується факт укладення та чинність на момент ДТП спірного договору добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи скаржника в частині підстави для відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування, з огляду на наступне.

11.2. Згідно із п. 9.2.18 Правил страхувальник зобов`язаний надати транспортний засіб для огляду, проведення розслідування або експертного дослідження страховику під час укладання договору страхування, після настання страхового випадку, під час або після закінчення відновлювального ремонту, та в інших випадках на вимогу страховика протягом дії договору страхування.

11.3. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

11.4. Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем на адресу позивача будь-яких вимог про надання транспортного засобу для огляду під час укладання договору страхування, що не може свідчити про невиконання позивачем обов`язку надання транспортного засобу для огляду.

11.5. У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

11.6. Вказаний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 26.03.2018 у справі № 916/4613/15.

11.7. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутність вимог відповідача до позивача в частині надання автомобіля на огляд під час укладення договору страхування, відсутність акту огляду транспортного засобу під час укладення договору не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування з урахуванням імперативних приписів Закону України «Про страхування». При цьому акт огляду транспортного засобу до/під час укладення договору страхування не може свідчити про відсутність страхового випадку, а може бути лише підставою для визначення розміру матеріального збитку та відповідного розміру страхового відшкодування.

11.8. Щодо наданих апелянтом актів огляду транспортних засобів, то колегія суддів зазначає, що вказані акти огляду стосуються огляду інших транспортних засобів та не стосуються огляду транспортного засобу, застрахованого відповідно до спірного договору страхування.

11.9. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено право позивача на виплату страхового відшкодування за страховим випадком.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

13.7. Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

13.8. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування»).

13.9. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

13.10. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування»).

13.11. Згідно із ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

13.12. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування»).

13.13. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

13.14. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.15. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.16. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України).

13.17. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі № 910/9458/21 залишити без змін.14.3. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі № 910/9458/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 79, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі № 910/9458/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі № 910/9458/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія».

4. Справу № 910/9458/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.11.2021.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Г.А. Кравчук

А.О. Мальченко