ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. м. Київ Справа№ 910/790/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання Островерхої В.Л.

за участю представників сторін зазначених у протоколі судового засідання від 10.11.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 (повний текст ухвали складено 25.08.2021)

у справі № 910/790/18 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави

в особі 1) Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

2) Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про виселення з приміщення

ВСТАНОВИВ:

23.01.2018 заступник прокурора міста Києва (далі по тексту - прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом в інтересах держави в особі Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (далі по тексту - позивач 1) та Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (далі по тексту - позивач 2) до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, замінене його правонаступником Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві за ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018, (далі по тексту - відповідач) про виселення останнього із займаного приміщення загальною площею 1 296,00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Мініна, 4-А та зобов`язання повернути майно.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Виселено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві із займаного приміщення загальною площею 1 296,00 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Мініна, 4-А та зобов`язано повернути майно. 18.09.2018 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано накази.

13.08.2021 Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернулося до Господарського суду міста Києва із скаргою в порядку ст.ст. 334-343 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК), в якій просить суд визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною та зобов`язати здійснити дії з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі №910/790/18 про виселення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з займаного приміщення, загальною площею 1 296,00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Мініна, 4-А.

Заявник в обґрунтування скарги посилається на те, що постановою від 27.08.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №59833923 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 №910/790/18. Проте рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/790/18 до цього часу не виконано.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 у справі №910/790/18 скаргу Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишено без розгляду.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що скаржником не зазначено, з якої дати йому стало відомо про бездіяльність державного виконавця та не надано жодних доказів на підтвердження зазначеного.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (далі по тексту - апелянт) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 у справі №910/780/18 та ухвалити нову ухвалу, якою визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною та зобов`язати здійснити дії з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/790/18 від 18.09.2018 про виселення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з займаного приміщення, загальною площею 1 296,00 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Мініна, 4-А.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судове рішення у даній справі з 27.08.2019 по сьогоднішній день відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерстві юстиції (м. Київ) не виконано та не вчинено виконавчих дій у виконавчому провадженні №59833923 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі №910/790/18 про виселення ГУ ПФУ у м. Києві з приміщення по вул. Мініна, 4-А.

В свою чергу невиконання судового рішення протягом тривалого часу порушує основні засади судочинства і виконавчого провадження - обов`язковості виконання рішень, розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у справі №910/790/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/790/18. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 у справі №910/790/18. 13.10.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/790/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 у справі № 910/790/18 залишено без руху.

29.10.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява про усунення недоліків із оригіналом платіжного доручення №5091 від 23.10.2021 на суму 2 270,00 грн та доказами направлення копії апеляційної скарги учасникам справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 задоволено клопотання Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 у справі №910/790/18 та поновлено зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 у справі №910/790/18. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, пояснення, заяви, клопотання до 10.11.2021 та попереджено учасників справи, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Розгляд апеляційної скарги призначено на 10.11.2021 об 11 год. 00 хв.

18.10.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, за яким відповідач просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та залишити без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 у справі №910/790/18, посилаючись на пропуск відповідачем 2 строку для звернення із скаргою на бездіяльність державного виконавця до суду, оскільки ним не було зазначено дати, з якої йому стало відомо про бездіяльність державного виконавця.

Представник позивача 2 у судовому засіданні 10.11.2021 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 у справі №910/790/18 скасувати.

Прокурор, позивач 1 та відповідач своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать відмітки про доставку на повідомленнях про вручення поштового відправлення №№ 404, 447, 412.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву не неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Статтею 326 ГПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ГПК судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 339 ГПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 340 ГПК).

За статтею 341 ГПК скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону).

Судом встановлено, що виконавче провадження за №59833923 з виконання наказу Господарського суду від 18.09.2018 у справі №910/790/18 відкрито 27.08.2019.

Державним виконавцем прийнято постанову від 27.08.2019 про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн.

Державним виконавцем 16.01.2020 прийнято постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

17.01.2020 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборським Андрієм Вікторовичем прийнято виконавче провадження №59833923 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі №910/790/18.

Суд першої інстанції приймаючи спірну ухвалу у даній справі залишив скаргу Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації без розгляду з підстав того, що заявником не зазначено, з якої дати йому стало відомо про бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 341 ГПК скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

В матеріалах справи №910/790/18 наявний акт обстеження нежитлового приміщення за адресою: вул. Мініна, 4А (ЗДО №354) від 04.08.2021, складений представниками управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому міститься інформація про те, що станом на 04.08.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві використовує спірне приміщення за призначенням, у приміщенні працюють люди та здійснюють прийом громадян. Отже, рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/790/18 не виконано. (т.1, а.с. 230).

13.08.2021 управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації подав скаргу в порядку розділу VI ГПК, тобто в десятиденний термін з дня, коли йому стало відомо про порушення його прав в частині виконання судового рішення, прийнятого на його користь.

Вказане свідчить про помилковий висновок суду щодо порушення заявником вимог ст. 341 ГПК щодо строків звернення до суду із скаргою.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч. 3 ст. 271 ГПК у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 у справі №910/790/18 підлягає скасуванню, скарга Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.08.2021 №103/45/2736 підлягає передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.

Згідно ч. 14 ст. 129 ГПК якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції не ухвалює нового судового рішення, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 у справі № 910/790/18 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 у справі №910/790/18 скасувати. Скаргу Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.08.2021 №103/45/2736 передати на розгляд Господарського суду міста Києва.

3. Матеріали справи № 910/790/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.11.2021.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська