ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"08" листопада 2021 р. м. Рівне
Справа № 918/770/21
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж" від 28.10.2021 р. про розподіл та відшкодування судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі № 918/770/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Громтранс"
про стягнення заборгованості в сумі 68 678 грн 21 коп.,
у судовому засіданні приймали участь:
від позивача - Янко М.І., ордер серія АІ № 1148691 від 03.09.2021 р. (в режимі відеоконференції);
від відповідача - не з`явився.
У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вояж" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Громтранс" про стягнення заборгованості в сумі 68 806 грн 41 коп.
Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року позовну заяву ТзОВ "Вояж" від 03.09.2021 р. залишено без руху, зобов`язано позивача у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме, надати позовну заяву у відповідності до вимог ч. 3 ст. 162 ГПК України, узгодивши зазначену ціну позову з сумою стягнення, заявленою у прохальній частині позовної заяви, а також доказів надіслання її відповідачу; копію претензії вих. № 23/1 від 23.07.2021 р.; копію витягу з трекінгу АТ "Укрпошта" щодо посилки № 04 0534 9843 498, а також розмежувати суму основної заборгованості за договором та інших сум нарахувань за невиконання грошових зобов`язань за відповідним договором.
20 вересня 2021 року від ТзОВ "Вояж" на адресу суду надійшла заява з додатками про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 42-67), до якої зокрема додано позовну заяву в новій редакції, згідно якої ТзОВ "Вояж" просить стягнути з ТзОВ "Громтранс" заборгованість в розмірі 62 651 грн 00 коп., пеню в розмірі 3 927 грн 27 коп., інфляційні втрати в розмірі 1 322 грн 38 коп. та три відсотки річних в розмірі 777 грн 56 коп.
Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року позовну заяву ТзОВ "Вояж" від 03.09.2021 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи на 25 жовтня 2021 року.
21 жовтня 2021 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання від 20.10.2021 р. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з додатками (а.с. 76-77).
Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року клопотання ТзОВ "Вояж" від 20.10.2021 р. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.
Рішенням суду від 25 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Громтранс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж" заборгованість в розмірі 62 651 грн 00 коп., три відсотки річних в розмірі 77 грн 24 коп. та 2 073 грн 34 коп. - витрат по оплаті судового збору. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Громтранс" пені в розмірі 3 927 грн 27 коп., інфляційних втрат в розмірі 1 322 грн 38 коп. та трьох відсотків річних в розмірі 700 грн 32 коп. відмовлено.

1 листопада 2021 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж" на адресу суду надійшла заява від 28.10.2021 р. про розподіл та відшкодування судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить ухвалити додаткове судове рішення щодо розподілу витрат на правову допомогу та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Громтранс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн 00 коп. Також в заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж" просить у разі порушення строків - поновити строки для розгляду даної заяви.

Ухвалою суду від 1 листопада 2021 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж" від 28.10.2021 р. про розподіл та відшкодування судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі № 918/770/21 прийнято до розгляду та призначено у судове засідання на 8 листопада 2021 року.

3 листопада 2021 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання від 03.11.2021 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 119).

Ухвалою суду від 3 листопада 2021 року клопотання ТзОВ "Вояж" від 03.11.2021 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

У судовому засіданні 8 листопада 2021 року представник позивача заяву про розподіл та відшкодування судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання 8 листопада 2021 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання повідомлявся належним чином.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала суду від 1 листопада 2021 року, відправлена відповідачу на адресу зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 33016, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Фабрична, буд. 4 Б, офіс 3, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 134-136).

Станом на 8 листопада 2021 року за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що місцезнаходження ТзОВ "Громтранс" є: 33016, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Фабрична, буд. 4 Б, офіс 3.

Згідно із п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи визначений законом строк і порядок ухвалення додаткового рішення, а також належне повідомлення відповідача про судове засідання, призначене на 08.11.2021 р., суд вважає за можливе розглянути заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж" від 28.10.2021 р. про розподіл та відшкодування судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення за відсутності відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вояж" у позовній заяві просило судові витрати покласти на відповідача. Зокрема у позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Вояж" наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, згідно яких позивач вказує, що поніс витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору за подання даного позову у розмірі 2 270 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн 00 коп. Крім цього, зазначив, що позивач може понести також інші судові витрати, які станом на момент подачі позову не передбачені в орієнтованому порядку.

У заяві від 28.10.2021 про розподіл та відшкодування судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі № 918/770/21 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж" просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн 00 коп.

Крім цього, у прохальній частині цієї заяви позивач зазначив, що у разі пропущення строків - поновити строки для розгляду даної заяви, проте вказана заява в розумінні ст. 119 ГПК України не є заявою про поновлення пропущеного строку для подання доказів, а є заявою про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення. Однак, як встановлено ч. 2 ст. 224 ГПК України, такий строк встановлений до закінчення строку на виконання рішення. А тому строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем не пропущено.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1, 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому, відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат в сумі 15 000 грн 00 коп. представник позивача надав договір про надання правової допомоги від 14 липня 2021 року № 37/14-07-21, укладений між Адвокатським об`єднанням "Олстен Партнерс" (далі - Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вояж" (далі - Клієнт), акт прийому - передачі юридичних послуг № 02/29-09-21 від 29.09.2021, платіжне доручення № 1051 від 16.07.2021 про оплату правничої допомоги на суму15 000 грн 00 коп.

Відповідно до п. 1.1.,1.2. Договору про надання правової допомоги від 14 липня 2021 року № 37/14-07-21 Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надати правову допомогу з представництва Клієнта на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. Правова допомога, яка надається Адвокатським об`єднанням полягає у захисті прав та інтересів Клієнта у справі по стягненню заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Громтранс за договорами про перевезення вантажу автомобільними транспортами.

Згідно з п 1.7. цього Договору правова допомога здійснюється адвокатами Адвокатського об`єднання.

Як зазначено у п. 1.3, 1.4. цього Договору об`єм правової допомоги Адвокатське об`єднання визначає самостійно виходячи з необхідності для вирішення справи на користь Клієнта та досягнення позитивного результату у справі. Перед початком надання кожної додаткової послуги в рамках правової допомоги Адвокатське об`єднання погоджує кожну таку послугу з Клієнтом до початку її надання. Позитивним результатом у справі є задоволення позову Клієнта або фактичне стягнення повної суми заборгованості на користь Клієнта до винесення судом рішення. Відносно позитивним результатом задоволення позову Клієнта або часткове стягнення грошових коштів на користь Клієнта до винесення судом рішення.

Права та обов`язки сторін передбачені розділом 2 цього Договору.

У розділі 3 цього Договору перелічені повноваження Адвокатського об`єднання.

Порядок розрахунку та гонорар визначені у розділі 4 цього Договору. Так, відповідно до ч. 4.1., 4.2, 4.5. цього договору, розмір гонорару (винагороди) Адвокатського об`єднання за цим Договором складається із загального об`єму правової допомоги, яка необхідна задля досягнення позивного результату та складає 15 000 грн 00 коп. Розрахунок за цим Договором здійснюється таким чином: Клієнт протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення цього Договору вносить оплату за надання правничої допомоги в розмірі 15 000 грн 00 коп. шляхом перерахування відповідної грошової суми на поточний банківський рахунок Адвокатського об`єднання. За результатами надання послуг Адвокатське об`єднання складає Акт приймання-передачі наданих послуг, який підписується Клієнтом протягом двох робочих днів з моменту отримання. Акт приймання-передачі послуг вважається отриманим через одну добу (за вирахуванням годин офіційних вихідних та святкових днів) після надсилання на електронну адресу Клієнта, зазначену в цьому Договорі або через 7 (сім) днів з моменту поштової відправки цінного листа з описом на поштову адресу Клієнта, зазначену в цьому Договорі. Послуги вважаються прийнятими без зауважень, якщо протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання Клієнт не надішле Адвокатському об`єднанню обґрунтовані зауваження стосовно наданих послуг.

Цей договір діє з дати його підписання та діє до 31 грудня 2022 року включно. Сторони погодили, що в разі набрання законної сили судового рішення (рішенням, ухвалою), яким вирішено справу (спір) по суті або у разі стягнення заборгованості на користь Клієнта, до закінчення строку дії цього Договору передбаченого в цьому пункті, строк дії цього Договору закінчується в день набрання таким судовим рішенням законної сили (п. 8.1. Договору).

Як встановлено судом, Договір підписано та скріплено печатками обох сторін.

29.09.2021 року між Адвокатським об`єднанням та позивачем підписано акт прийому-передачі юридичних послуг № 02/29-09-21 на суму 15 000 грн 00 коп., де вказано, що юридичні послуги згідно з Договором про надання правової допомоги від 14 липня 2021 року № 37/14-07-21 Адвокатське об`єднання надало у повному обсязі, а клієнт прийняв такі послуги без зауважень, взаємних претензій сторони один до одного не мають.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

За ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 126 ГПК України).

Частиною 3 ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог вказаної частини суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 цього Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Проте слід розділяти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат", у зв`язку з чим суд зазначає таке.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись вказаними нормами, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, окрім документального обґрунтування та доведеності, мають відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що витрати позивача на правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, які є доведеними належним чином складають 15 000 грн 00 коп.

Відповідач заперечень стосовно заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу не подав, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявив.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги у даній справі задоволені частково, суд дійшов висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на оплату правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 13 700 грн 47 коп.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж" від 28.10.2021 р. про розподіл та відшкодування судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі № 918/770/21 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Громтранс" (33016, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Фабрична, буд. 4 Б, офіс 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж" (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 700 (тринадцять тисяч сімсот) грн 47 коп.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У решті вимог щодо витрат на правову допомогу - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 9 листопада 2021 року.

Суддя Політика Н.А.