СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Харків справа №922/2295/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.
судді Стойка О.В., Істоміна О.А.
секретар судового засідання Лутаєва К.В.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене 03.08.2021р. (повний текст підписано 03.08.2021р.) у м.Харкові
у справі №922/2295/21 (суддя Прохоров С.А.)
за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», м.Харків
про стягнення 12416,14грн.

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», м. Харків (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 12416,14грн., з яких:

- 10380,71грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань квітня 2018р. з оплати вартості поставленого природного газу за договором постачання природного газу №4811/18-БО(Т)-32 від 25.04.2018р., розрахованої за період з 26.05.2018р. до 12.07.2018р.;

- 2035,43грн. - 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань квітня 2018р. з оплати вартості поставленого природного газу за договором постачання природного газу №4811/18-БО(Т)-32 від 25.04.2018р., розрахованих за період з 26.05.2018р. до 12.07.2018р.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.06.2021р. відкрито провадження у справі №922/2295/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.08.2021р. (повний текст підписано 03.08.2021р.) у справі №922/2295/21 позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» були задоволені частково - стягнуто з Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на користь Позивача 4111,57грн., з яких:

- 2076,14грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань квітня 2018р. за договором постачання природного газу №4811/18-БО(Т)-32 від 25.04.2018р.;

- 2035,43грн. - 3 % річних за прострочення виконання грошових зобов`язань квітня 2018р. за договором постачання природного газу №4811/18-БО(Т)-32 від 25.04.2018р.

У задоволені решти позовних вимог було відмовлено.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту несвоєчасного розрахунку Відповідачем за поставлений Позивачем природний газ у квітні 2018р. за договором постачання природного газу №4811/18-БО(Т)-32 від 25.04.2018р. в сумі 515925,83грн., що зумовлює правомірність нарахування на суму простроченої заборгованості пені, передбаченої п.8.2 договору, та 3% річних.

Своєю чергою, беручи до уваги незначний строк прострочення Відповідачем зобов`язання з оплати поставленого природного газу - всього 48 днів, не надання Позивачем доказів понесення збитків у зв`язку із таким простроченням, через що нарахована до стягнення пеня в сумі 10380,71грн. є несумісною з принципом розумності, справедливості, та носить не компенсаційний характер, а є додатковим надходженням (прибутком) для Позивача, які б він не отримав за умови належного виконання Відповідачем умов договору, місцевий суд частково задовольнив клопотання останнього та зменшив заявлену до стягнення суму пені на 80% - до 2076,14грн., зазначивши, що таке зменшення розміру пені є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків, як для Позивача, так і для Відповідача.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не погодившись з ухваленим рішенням суду в частині відмови у стягненні пені в сумі 8304,57грн., звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 03.08.2021р. у справі №922/2295/21 в цій частині скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити. Судові витрати за подання апеляційної скарги просить покласти на Відповідача.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань, окрім того, сторони заздалегідь у договорі постачання природного газу №4811/18-БО(Т)-32 від 25.04.2018р. визначили розмір пені за неналежне виконання зобов`язання, з чим Відповідач підписуючи договір погодився. Зазначає, що несвоєчасні розрахунки контрагентів з Відповідачем, якими він обґрунтовував наявність підстав для зменшення пені, навпаки свідчать про наявність у нього фінансового ресурсу, проте доказів вжиття ним заходів щодо стягнення таких сум дебіторської заборгованості до суду не надано;

6.2. не з`ясування місцевим судом при задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру заявленої суми пені на підставі ст.233 Господарського кодексу України всіх обставин справи, зокрема, суд об`єктивно не оцінив, чи є означений випадок винятковим, виходячи з інтересів обох сторін, причин неналежного виконання/невиконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, що суперечить правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 04.05.2018р. у справі №908/1453/14, від 12.06.2018р. у справі №922/1010/16 та від 16.10.2020р. у справі №903/918/19. Окрім того зазначив, що місцевим судом не застосовано в оскаржуваному рішенні правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.02.2020р. у справі №918/116/19, відповідно до якої зменшення штрафних санкцій на 90% нівелюватиме саме значення пені як відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів кредитора у зв`язку з порушення його права на своєчасне отримання грошових коштів за надані ним послуги;

6.3. судом першої інстанції, на думку Скаржника, взагалі не було враховано інтересів Позивача (сукупний збиток якого становить 17293млн.грн.) та з`ясовано, чи були заподіяні Позивачу збитки неналежним виконанням зобов`язань, а також не було оцінено розмір таких збитків, враховуючи, що нараховані штрафні санкції Відповідачу не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобов`язанням за договором постачання природного газу №4811/18-БО(Т)-32 від 25.04.2018р. При цьому, апелянт також зазначає, що Відповідачем належних доказів в обґрунтування своєї заяви про зменшення розміру штрафних санкцій надано не було.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

7. Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», м. Харків, в межах визначеного апеляційним судом строку, відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.263 Господарського процесуального кодексу України подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 01.09.2021р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Істоміна О.А.

9. Ухвалою від 21.09.2021р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/2295/21, а ухвалою від 05.10.2021р. після проведення підготовчих дій призначила розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

10. Враховуючи викладене в п.п.8, 9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

12. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 25.04.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Постачальник) та Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №4811/18-БО(1)-32 (договір - а.с.а.с.14-23), відповідно до п.1.1 якого, Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у квітні 2018р. природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/ організаціями. (п.1.2 договору).

13. Згідно з п.2.1 договору, Постачальник передає Споживачу з 01.04.2018р. до 30.04.2018р. (включно) природний газ орієнтованим обсягом до 151,316тис.куб.м., в тому числі по місяцях (тис.куб.м): квітень 2018р. 151,316, травень 2018р. - .

18.07.2018р. сторонами було підписано додаткову угоду №1 до договору (а.с.24), якою викладено п.2.1 договору в новій редакції, відповідно до якого: Постачальник передає Споживачу з 01.04.2018р. до 30.04.2018р. газ обсягом до 54,373тис.куб.м.

14. Згідно з п.3.7 договору приймання-передача природного газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання природного газу Споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Як зазначено у п.3.9 договору, Постачальник не пізніше десятого числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, повертає Споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі не підписання Постачальником акта приймання-передачі природного газу Постачальник письмово повідомляє Споживача про причини такого не підписання акта.

15. Відповідно до п.4.1 договору, кількість природного газу, яка передається Споживачу визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015р. та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015р.

16. У п.5.2 договору встановлено, що ціна за 1000куб.м. газу на дату укладення договору становить 7907,20грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%. Усього до сплати до сплати разом з податком на додану вартість 9488,64грн.

Загальна вартість договору становить 1196485,87грн., крім того ПДВ 239297,18грн., разом з ПДВ 1435783,05грн. (п.5.4 договору). А в редакції додаткової угоди №1 до договору від 18.07.2018р., загальна вартість договору становить 429938,19грн., крім того ПДВ 85987,64грн., разом з ПДВ 515925,83грн.

17. Оплата за природний газ, згідно з п.6.1 договору, здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У п.6.2 договору сторони обумовили, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов`язковим. Зміна Споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається Постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 календарних діб з дня надходження відповідних коштів на рахунок Постачальника.

18. Відповідно до п.6.4 договору, у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від Споживача, погашає вимоги Постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного Споживачем:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати Постачальника, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;

3) у третю чергу погашається основна сума заборгованості.

19. Як було встановлено у п.8.2 договору, у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1 цього договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

20. Згідно з п.12.1 договору сторони дійшли згоди, що він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.04.2018р. до 30.04.2018р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

21. Місцевим судом встановлено, що на виконання умов договору Позивач поставив Відповідачу протягом квітня 2018р. природний газ обсягом 54,373тис.куб.м. на суму 515925,83грн., що підтверджується складеним та підписаним обома сторонами актом приймання-передачі природного газу на загальну суму 515925,83грн. (а.с.а.с.25).

22. Відповідач розрахувався за отриманий у квітні 2018р. природний газ у повному обсязі, проте з порушенням строків, встановлених п.6.1 договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи випискою з особового рахунку та випискою за операціями. (а.с.а.с.13, 30, 31).

23. Відповідно до претензії №39/8-4112-20 від 15.12.2020р. про сплату заборгованості за договором №4811/18-БО(1)-32 від 25.04.2018р. (а.с.а.с.26, 27) Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Відповідача з вимогою здійснити оплату за таким договором в сумі 12416,14грн. (нараховані станом на 08.12.2020р. внаслідок прострочення сплати основного боргу за договором пеня та 3% річних).

Відповіді на означену претензію Відповідачем надано не було.

24. Вказані в п.п.12-23 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

25. Враховуючи несвоєчасне здійснення Відповідачем оплати за отриманий природний газ у квітні 2018р. за договором постачання природного газу №4811/18-БО(1)-32 від 25.04.2018р. та несплату нарахованої Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пені та 3% річних, останнє звернулось до господарського суду з позовними вимогами до Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» про стягнення такої суми пені та 3% річних.

26. Відповідач, своєю чергою, разом з відзивом на позовну заяву (а.с.а.с.43 ,44) звернувся до господарського суду з клопотанням про зменшення розміру пені на 95%. В обґрунтування свого клопотання Відповідач зазначив, що він є навчальним закладом, основним напрямком діяльності якого є надання освітніх послуг, що фінансується виключно за рахунок бюджетних коштів, а причиною відсутності відповідних коштів було недофінансування з державного бюджету, Таким чином, заборгованість (прострочення платежу) періодично виникла у цей період (травень-липень 2018) через недостатність обігових коштів і була повністю сплачена Відповідачем одразу після надходження таких коштів.

27. Відносно означених обставин правовідносини, які охоплюються межами апеляційного перегляду, були розглянуті місцевим судом в контексті приписів ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України та ст.233 Господарського кодексу України щодо зменшення нарахованої пені.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

28. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

29. Сутність розглянутого місцевим судом спору полягає у примусовому стягненні з Відповідача нарахованих відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на суму несвоєчасно виконаних грошових зобов`язань з оплати поставленого у квітні 2018р. природного газу за договором постачання природного газу №4811/18-БО(1)-32 від 25.04.2018р. 3% річних та пені, передбаченої п.8.2 такого договору.

30. Беручи до уваги правову природу укладеного договору постачання природного газу №4811/18-БО(1)-32 від 25.04.2018р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом за нормами Цивільного та Господарського Кодексів України, які, зокрема, регламентують правовідносини з розрахунків в межах поставки та які, згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України, передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж, враховуючи також особливості законодавства у сфері газопостачання.

31. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

32. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

33. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

34. Своєю чергою, як встановлено місцевим судом та сторонами в межах апеляційного провадження не оскаржується, Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі розрахувався за отриманий у квітні 2018р. природний газ за договором постачання природного газу №4811/18-БО(1)-32 від 25.04.2018р., що свідчить про неналежне (із допущеним простроченням) виконання ним такого грошового зобов`язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобов`язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

35. За змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати 3% річних та пені, нарахування якої в розглядуваному випадку передбачено п.8.2 договору постачання природного газу №4811/18-БО(1)-32 від 25.04.2018р.

36. З урахуванням викладеного в п.п.31-35 цієї постанови, колегія суддів дійшла висновку про відповідність висновків місцевого суду відносно наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення нарахованих 3% річних та пені, внаслідок чого не вбачає підстав для виходу за межі апеляційного перегляду, визначеного вимогами і доводами апеляційної скарги, в порядку ч.4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України.

37. Своєю чергою, доводи та вимоги апеляційної скарги зводяться до необґрунтованого, на думку Скаржника, висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення стягуваної суми пені та її зменшення судом в оскаржуваному рішенні на 80%. Колегія суддів апеляційного суду з цього приводу зазначає наступне.

37.1. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України суд як орган державної влади управнений діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, право суду при прийнятті рішення на зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, реалізується судом в контексті дотримання ним норм ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, на які посилався місцевий суд, застосовуючи оскаржуване зменшення стягуваної неустойки.

37.2. Означені норми визначають можливість зменшення судом розміру штрафних санкцій (стягуваної неустойки) у двох випадках:

- (1) коли належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками (ч.1 ст.233 Господарського процесуального кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України);

- (2) якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин (ч.2 ст. 233 Господарського кодексу України).

При цьому, кожен з таких випадків передбачає врахування різних аспектів: якщо в (1) суд має зважати на ступінь виконання зобов`язань боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, то в (2) законодавство передбачає необхідність врахування інтересів боржника.

37.3. Між тим, ані предмет, ані підстави позову, які за змістом ч.1 ст.14, ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України визначають межі судового дослідження, не містять жодних обґрунтування наявності та розміру збитків у Позивача, завданих допущених з боку Відповідача розглянутим в цій справі простроченням виконання грошових зобов`язань. На виконання приписів ст.74 цього Кодексу відповідних доказів щодо наявності та розміру збитків Позивачем до суду надано не було, що зумовлює відхилення доводів Скаржника відносно повноти встановлення обставин справи.

37.4. Зумовлена саме процесуальною позицією Позивача невизначеність довкола наявності збитків та їх розміру не може усуватися презюмуванням їх наявності та належної співмірності із заявленим розміром неустойки або іншим чином обмежувати дискреційні повноваження суду зі зменшення розміру штрафних санкцій, про застосування яких Відповідачем було подане вмотивоване клопотання. Відтак, за відсутності належних доказів наявності збитків у Позивача через прострочення виконання спірного грошового зобов`язання Відповідачем, твердження Скаржника про відсутність у місцевого суду права на застосування ст.233 Господарського кодексу України є необґрунтованими, адже застереження щодо неналежного врахування інтересів Позивача, як і решти аспектів, що стосуються (1) випадку (п.37.2. цієї постанови), впливають на визначення судом розміру відсотка зменшення стягуваної неустойки, а не зменшення взагалі як такого.

37.5. Матеріали справи не містять заперечень Позивача проти викладеного у відзиві Відповідача клопотання щодо зменшення пені, хоча відзив був скерований на адресу Позивача 06.07.2021р. (а.с.53), що надавало достатньо можливості до момент ухвалення рішення (03.08.2021) висловити відповідні заперечення та представити докази, які могли бути врахованими під час балансування судом інтересів сторін в питанні зменшення стягуваної пені.

38. Оцінюючи застосований місцевим судом процент зменшення стягуваної неустойки, колегія апеляційного суду відмічає наступне:

38.1. Встановлення конкретного розміру зменшення за умов наявності підстав для його застосування в принципі, є дискреційним повноваженням суду, який застосовує таке зменшення. При цьому, діюче законодавство не містить норми, яка б визначала конкретну формулу для визначення розміру відсотку зменшення, що зумовлює використання апеляційним судом загальних принципів, визначених, зокрема, в ст.2 Господарського процесуального кодексу України.

38.2. Застосований місцевим судом розмір зменшення стягуваної неустойки кореспондується як із ступенем виконання спірного грошового зобов`язання, так із майновими інтересами сторін, а отже відповідає принципу пропорційності у розумінні ст.15 Господарського процесуального кодексу України. До того ж, частковість задоволення судом першої інстанції клопотання Відповідача щодо зменшення розміру пені (до 80%, тоді як заявлено Відповідачем зменшення на 95%) як раз вказує на врахування майнових інтересів Позивача.

38.3. Зауваження Скаржника відносно недостатності обґрунтування за змістом переглядуваного рішення висновку суду щодо зменшення розміру нарахований санкцій носять оціночний характер та само по собі не може бути достатньою підставою для ревізування визначеного розміру відсотку зменшення, адже повнота розгляду забезпечується у даному випадку апеляційним переглядом, що цілком відповідає гарантіям ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. та дозволяє забезпечити оцінку всім істотним доводам сторін з приводу розглядуваного питання.

38.4. Скаржником не спростовано висновків суду першої інстанції в обґрунтування розміру відсотку зменшення стягуваної неустойки. Своєю чергою, правомірність врахування місцевим судом обставин наведених Відповідачем в світлі приписів ч.1 ст.233 Господарського процесуального кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України у якості належних підстав для розгляду питання про зменшення суми штрафних санкцій узгоджується із релевантними для даного випадку позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 04.05.2018р. у справі №917/1068/17, від 13.08.2019р. у справі №922/3602/18 та від 11.09.2019р. у справі 905/2149/18, а також постановах від 26.03.2019р. у справі №913/284/18, від 27.03.2019р. у справі №912/1703/18, від 20.06.2019р. у справі №916/2283/18, від 12.06.2019р. у справі №904/4085/18, від 26.02.2020р. у справі №922/1608/19 та від 12.03.2020р. у справі №904/3538/19, постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №703/1181/16-ц, від 20.03.2019р. у справі №761/26293/16-ц та від 18.03.2020р. у справі №902/417/18, обґрунтовано застосованих місцевим судом.

39. Таким чином, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями визначених ст.277 Господарського процесуального кодексу України підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

40. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ на рішення Господарського суду Харківської області від 03.08.2021р. (повний текст підписано 03.08.2021р.) у справі №922/2295/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 03.08.2021р. (повний текст підписано 03.08.2021р.) у справі №922/2295/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.11.2021р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна

Надіслано судом до ЄДРСР 11.11.2021р.