ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4052/18
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Мороза В.Ф., Коваль Л.А.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківське-Агро" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 (повний текст ухвали складено 25.06.2021, суддя Бондарєв Е.М.) у справі

за позовом керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Миколаївка

до відповідача-1 Петропавлівської районної державної адміністрації, Дніпропетровська область, Петропавлівський район, смт. Петропавлівка

до відповідача-2 фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича, Дніпропетровська область, м. Першотравенськ

про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.01.2016 та зобов`язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст заявлених вимог
Фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 шляхом поновлення права користування відповідачу-2 фізичній особі-підприємцю Маркову Дмитру Олександровичу земельною ділянкою загальною площею 5,0967 га, кадастровий номер :02:001:1008 відповідно до умов договору оренди від 24.01.2016 та зобов`язання стягувача повернути у користування Фізичній особі-підприємцю Маркову Дмитру Олександровичу загальною площею 5,0928 га, кадастровий номер :02:001:1008. Також фізична особа-підприємець Марков Д.О. просив суд стягнути з прокуратури Дніпропетровської області 1 762,00 грн на його користь витрати по сплаті судового збору.

Вказана заява мотивована посиланням на те, що 30 вересня 2019 року Першотравенським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58498011 з примусового виконання наказу господарського суду від 01.02.2019 про зобов`язання фізичну особу-підприємця Маркова Д. О. повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку загальною площею 5,0967 га, кадастровий номер :02:001:1008, орієнтовною ринковою вартість 1 501 000 грн, на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Д. О. одержав її в оренду, шляхом підписання відповідного акта приймання - передачі землі. Виконавчий документ виконано фактично. 02.09.2019 вищезазначену земельну ділянку повернуто державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. 23 грудня 2019 року ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58580374 у зв`язку із фактичним виконанням.

Постановою Верховного Суду від 15.09.2020 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 скасовані, справу передано до господарського суду на новий розгляд.

Під час нового розгляду, ухвалою господарського суду від 15.04.2021 позов прокурора залишено без розгляду.

Наведене, на думку заявника, є підставою для застосування до спірних правовідносин приписів п.2 ч.2 ст.333 Господарського процесуального кодексу України.

ІІ. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 заяву фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича про поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 - задоволено частково. Здійснено поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 у справі №904/4052/18, наступним чином: зобов`язано Миколаївську сільську раду Петропавлівського району Дніпропетровської області повернути у користування фізичній особі-підприємцю Маркову Дмитру Олександровичу земельну ділянку загальною площею 5,0967 га, кадастровий номер :02:001:1008, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. В іншій частині заявлених вимог - відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду обґрунтована Ухвала місцевого господарського суду обґрунтована посиланням на приписи ч.1 ст.333 Господарського процесуального кодексу України та зазначено, що постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2020 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 у справі №904/4052/18 скасовано, а накази Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2019, видані на виконання зазначеного рішення повністю виконані.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи
3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із вказаною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Васильківське-Агро" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати в частині зобов`язання Миколаївську сільську раду Петропавлівського району Дніпропетровської області повернути у користування Фізичній особі-підприємцю Маркову Дмитру Олександровичу земельну ділянку загальною площею 5,0967 га, кадастровий номер :02:001:1008, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Маркова Д.О. в цій частині.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник вказує, що 31.05.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди ТОВ "Васильківське-Агро" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1008, номер запису 42356816. Таким чином, з 31.05.2021 будь-яке судове рішення стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1008 стосується прав та інтересів ТОВ "Васильківське-Агро" як орендаря цієї земельної ділянки.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник апеляційної скарги зазначає, що виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 по справі №904/4052/18 в частині повернення державі земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1008 здійснено в межах виконавчого провадження №58498011. Стягувачем у вказаному провадженні є держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, боржником - фізична особа-підприємець Марков Д.О.

З огляду на те, що ухвала про поворот виконання рішення та наказ на її виконання своїм процесуальним наслідком мають на меті повернення саме сторін виконавчого провадження в попереднє становище, заява ФОП Маркова Д.О. про поворот виконання рішення господарського суду від 03.01.2019 шляхом зобов`язання Миколаївської сільської ради повернути земельну ділянку не підлягала задоволенню, оскільки вказана сільська рада не була стороною (стягувачем) у виконавчому провадженні №58498011.

З урахуванням положень ст.334 Господарського процесуального кодексу України заява фізичної особи-підприємця Маркова Д.О. може бути задоволена тільки після зміни сторони стягувача у виконавчому провадженні.

Скаржник наголошує, що поворот виконання рішення спрямований на поновлення прав саме відповідача, порушених виконанням скасованого рішення, та є способом захисту цих прав, у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Разом з цим, судом першої інстанції не враховано, що зобов`язання саме повернути земельну ділянку Миколаївська сільська рада не взмозі виконати самостійно, а тому таке рішення не відновить первісного становища ФОП Маркова Д.О.

На даний час ТОВ "ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО" є належним користувачем спірної земельної ділянки та має право отримувати продукцію і доходи від такого користування, а також захищати свої права та інтереси у випадку незаконного втручання у господарську діяльність підприємства.

Тому, на думку скаржника, ФОП Марков Д.О. не має можливості приступити до використання спірної ділянки за наявності зареєстрованого права оренди на земельну ділянку іншої особи, оскільки в такому випадку виникає спір про право.

Як наслідок, застосування такого способу повернення виконання судового рішення як зобов`язання Миколаївську сільську раду повернути земельну ділянку є неефективним та таким, що порушує права та законні інтереси інших осіб.

Заявник апеляційної скарги стверджує, що про проведення земельних торгів з продажу права оренди за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:1008 суду першої інстанції було достеменно відомо, оскільки вказані обставини були предметом розгляду під час вирішення питання щодо задоволення заяви ФОП Маркова Д.О. про забезпечення позову та постановлення ухвали від 07.06.2021 у даній справі.

3.2 Доводи інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України).

ІV. Апеляційне провадження
4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді
Згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 для розгляду справи визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю "Васильківське-Агро" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2021; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; призначено справу до розгляду на 12.10.2021 на 11 годин 00 хвилин.

12.10.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 27.10.2021 до 11 годин 30 хвилин.

27.10.2021 у судове засідання з`явилися представники скаржника та відповідач-2, які надали відповідні пояснення.

Інші учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили у судове засідання явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Синельниківська районна державна адміністрація у поданому клопотанні просить розглянути справу без участі її представника за наявними в матеріалах справи документами.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

27.10.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами
У вересні 2018 року Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та фізичної особи - підприємця Маркова Дмитра Олександровича, в якій просила: визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання в оренду на території Дмитрівської сільської ради" від 30.09.2015 № Р-322/0/350-15; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" від 24.12.2015 № Р-511/0/350-15; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,0967 га, кадастровий номер :02:001:1008, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Марковим Д.О., зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13646924; зобов`язати фізичну особу-підприємця Маркова Д. О. повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку загальною площею 5,0967 га, кадастровий номер :02:001:1008, орієнтовною ринковою вартістю 1 501 000 грн, на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Д. О. одержав її в оренду.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 у справі, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2019 позов задоволено частково, визнано незаконним розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для надання в оренду на території Дмитрівської сільської ради" від 30.09.2015 № Р-322/0/350-15; визнано незаконним розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д. О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" № Р-511/0/350-15 від 24.12.2015; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,0967 га, кадастровий номер :02:001:1008, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавліського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Марковим Д. О., зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13646924, припинено на майбутнє зобов`язання за цим договором; зобов`язано фізичну особу-підприємця Маркова Д. О. повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку загальною площею 5,0967 га, кадастровий номер :02:001:1008, орієнтовною ринковою вартість 1 501 000 грн, на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Д. О. одержав її в оренду, шляхом підписання відповідного акта приймання - передачі землі.

01.02.2019 на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідні накази.

Першотравенським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавчі провадження ВП №58498011 та ВП №58580374 з примусового виконання наказів господарського суду від 01.02.2019.

30 вересня 2019 року ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58498011 з примусового виконання наказу господарського суду від 01.02.2019 про зобов`язання Фізичну особу-підприємця Маркова Д. О. повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку загальною площею 5,0967 га, кадастровий номер :02:001:1008, орієнтовною ринковою вартість 1 501 000 грн, на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Д. О. одержав її в оренду, шляхом підписання відповідного акта приймання - передачі землі. Виконавчий документ виконано фактично. 02.09.2019 вищезазначену земельну ділянку повернуто державі в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

23 грудня 2019 року ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58580374 у зв`язку із фактичним виконанням.

Постановою Верховного Суду від 15.09.2020 касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича задоволено частково, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 у справ скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового перегляду, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 задоволено клопотання першого заступника Павлоградської місцевої прокуратури про залучення правонаступника у даній справі та замінено позивача - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на Миколаївську сільську раду Петропавлівського району Дніпропетровської області

Ухвалою господарського суду від 15.04.2021 залишено без розгляду позовну заяву керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області; до відповідача-1 Петропавлівської районної державної адміністрації; до відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.01.2016 та зобов`язання повернути земельну ділянку.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення у судовому засіданні присутніх учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо наявності або відсутності у товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО" підстав для оскарження судових рішень у даній справі, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 9 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

За приписами статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Відповідно до частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 254 цього Кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Разом з тим судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Слід враховувати і те, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спірних правовідносин є земельна ділянка загальною площею 5,0967 га, кадастровий номер :02:001:1008.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права свідчить про те, що право оренди на земельну ділянку загальною площею 5,0967 га, кадастровий номер :02:001:1008 зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю "ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО".

Таким чином, фактичні обставини у їх сукупності свідчать про наявність очевидного і безумовного зв`язку між оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції та правами, інтересами і (або) обов`язками товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО", за наявності якого виникає право на апеляційне оскарження судового рішення особою, яка не приймала участі у справі.

Предметом апеляційного перегляду є вирішення питання наявності або відсутності підстав для задоволення заяви фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича про поворот виконання рішення.

Статтею 333 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року в справі № 1-25/2011 за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України, яке є обов`язковим для застосування на всій території України, роз`яснено, що особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення і оскаржити їх одночасно з рішенням суду неможливо.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі № 1-25-2011 від 02.11.2011, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

З матеріалів справи вбачається, що станом на час постановлення оскаржуваної ухвали (24.06.2021) спірна земельна ділянка перебувала у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО" на підставі договору оренди землі б/н від 31.05.2021, укладеному між вказаним товариством та Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Відповідно до положень статей 15 та 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України, нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності; договір оренди землі - договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (статті 1, 13 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до частин першої, другої статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають: речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право оренди (суборенди) земельної ділянки.

За змістом частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Отже, право оренди земельної ділянки виникає після державної реєстрації такого права, яка проводиться державним реєстратором у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", на підставі договору оренди землі та інших документів, які підтверджують набуття права оренди земельної ділянки.

Положенням статті 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (оренди землі б/н від 31.05.2021) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Згідно із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду щодо недійсності правочину не зумовлює виникнення обов`язку скасування рішення про державну реєстрацію права власності на відповідний об`єкт. Рішення суду про визнання недійсним договору не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав. У разі визнання недійсним договору, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, слід одночасно заявляти вимогу про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав. Такі вимоги є відповідним і законним способом судового захисту в даному випадку, оскільки за чинним Цивільним кодексом України право власності виникає з моменту його реєстрації.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на наявність у нього права на повернення земельної ділянки не може бути реалізоване шляхом подання заяви про поворот виконання рішення у правовідносинах, що склались між сторонами, через ускладнення останніх вищевказаними обставинами.

Задоволення вимоги відповідача про поворот виконання рішення не призведе до відновлення порушеного права відповідача.

У даному випадку підлягає вирішенню питання щодо визнання недійсним договору оренди землі б/н від 31.05.2021, укладеному між товариством з обмеженою відповідальністю "ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО" та Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області; визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди земельної ділянки, що пов`язане з порушенням прав відповідача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право на ту саму земельну ділянку.

Зазначені питання є спором про право та має розглядатися шляхом пред`явлення позову, а не в порядку повороту виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої та другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання рішення господарського суду від 03.01.2019 в частині повернення спірної земельної ділянки відбулося в межах виконавчого провадження №58498011, стягувачем за яким є держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, боржник - фізична особа - підприємець Марков Дмитро Олександрович.

Приймаючи до уваги, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження у попереднє становище, враховуючи, що Миколаївська сільська рада не була стороною вказаного виконавчого провадження, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про зобов`язання Миколаївську сільську раду повернути відповідачу спірну земельну ділянку.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича про поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019.

Крім того, апеляційний господарський суд звертає увагу про помилкове застосування судом першої інстанції ч.1 ст.333 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у цій справі застосуванню підлягала ч.2 ст.333 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він залишає позов без розгляду.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами апеляційного перегляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду є такою, що не відповідає нормам процесуального права, постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала господарського суду - скасуванню.

За приписами п.27 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про поворот виконання чи відмову у повороті виконання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, постанова апеляційного господарського суду, якою переглянуто ухвалу суду першої інстанції про поворот виконання чи відмову у повороті виконання, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківське-Агро" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 у справі №904/4052/18 скасувати.

Заяву фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича про поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 08.11.2021

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді В.Ф.Мороз

Л.А.Коваль