ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2021 року м. Харків Справа № 913/598/21
Провадження №30/913/598/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Голенко І.П., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 28.08.2021
Комунального підприємства «ЖИЛБУДСЕРВІС», м. Щастя Новоайдарського району Луганської області
до відповідачафізичної особи-підприємця Клімкова Олександра Івановича, м. Щастя Новоайдарського району Луганської області
про стягнення 71 475 грн 20 коп.
Секретар судового засідання Селіверстова Н.О.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача (в режимі відеоконференції): адвокат Чернобай С.С., ордер ВВ № 1016876 від 27.09.2021, свідоцтво № 1052 від 26.07.2012.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором аутсорсинга стосовно своєчасної оплати послуг позивача.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 08.09.2021 справу № 913/598/21 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, справу до розгляду по суті призначено на 28.09.2021 об 11 год. 00 хв.
Ухвалою суду від 28.09.2021 розгляд справи по суті відкладено на 02.11.2021 о 10год. 30 хв.
Представник відповідача адвокат Чернобай С.С. на електронну адресу суду надіслав відзив від 27.09.2021 на позовну заяву, підписаний кваліфікованим електронним підписом, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що позивач має заборгованість перед відповідачем за договором з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем житлових будинків № 3 від 03.02.2021 в розмірі 274 744 грн 96 коп., що підтверджується підписаним сторонами актом звіряння взаєморозрахунків станом на 01.03.2021. Поки позивач не розрахується за надані послуги за договором № 3 від 03.02.2021, у нього відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за договором аутсорсинга № 4 від 03.02.2020, враховуючи п. 1 додаткової угоди №1 від 25.02.2020 до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020., якою було змінено умови оплати за договором аутсорсинга.
Позивач подав відповідь на відзив б/н від 08.10.2021, у якій зазначає, що на підприємстві ведеться реєстр всіх правочинів та додаткових угод до них, які підписані від імені позивача, ніяких додаткових угод до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020 позивачем не підписувалось. Попередній директор КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» Шевцов Олексій Вікторович, який звільнений у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків, залишив собі дублікат печатки КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» і навмисно під судові процеси підписує від імені позивача документи заднім числом. На даний момент відкрито кримінальне провадження у зв`язку з укладенням Шевцовим Олексієм Вікторовичем ряду угод від імені підприємства, оскільки останній здійснив розтрату майна позивача.
Також у відповіді на відзив позивач заявив клопотання про витребування у відповідача оригіналу додаткової угоди № 1 до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020 та призначення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса (м. Харків, вул. Золочівська, 8А).
На вирішення експерта поставити такі питання:
- який термін давності підпису на додатковій угоді № 1 до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020?
- у який термін давності було нанесено текст та підпис на додатковій угоді № 1 до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020?
- у який термін давності зроблено (нанесено) печатку на додатковій угоді № 1 до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020?
- чи дійсно підпис та печатку на додатковій угоді № 1 до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020 нанесено 25.02.2020?
- чи є ознаки монтажу підпису та печатки на додатковій угоді № 1 до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020 нанесено 25.02.2020?
У судовому засіданні 02.11.2021 позивач участь свого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Проте, 02.11.2021 представник позивача адвокат Липовий С.О., на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у разі відмови у призначенні експертизи просить відкласти розгляд справи для можливості надати пояснення в судовому засіданні.
Суд, розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, відмовляє у його задоволенні, оскільки строк для розгляду цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження спливає 07.11.2021, який не може бути продовжений відповідно до процесуального закону.
У судовому засіданні 02.11.2021 прийняв участь представник відповідача адвокат Чернобай С.С., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи EasyCon.
Представник відповідача адвокат Чернобай С.С., у судовому засіданні усно заперечив проти задоволення клопотання про призначення експертизи.
Суд, розглянувши клопотання позивача про витребування у відповідача оригіналу додаткової угоди № 1 до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020, відмовляє у його задоволенні, оскільки суд 01.11.2021 отримав поштою оригінал додаткової угоди № 1 від 25.02.2020, яка судом досліджена та долучена до матеріалів справи.
Розглянувши клопотання позивача про призначення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи додаткової угоди № 1 до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80 ГПК України).
Частина 1 ст. 99 ГПК України передбачає, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Позивачем не надано суду відповідного клопотання, мотивованого неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними.
Окрім цього, позивач стверджує, що на підприємстві ведеться реєстр правочинів та додаткових угод до них, які підписані від імені позивача, і ніяких додаткових угод позивач не підписував. Проте доказів на підтвердження цих доводів позивач не надав суду.
На думку позивача, у колишнього директора КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» Шевцова Олексія Вікторовича залишився дублікат печатки підприємства і він підписує від імені позивача документи заднім числом.
Відповідно до Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об`єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, затвердженої наказом МВС України від 11.01.1999 № 17, печаткиі штампи, виготовлені замість викрадених, втрачених, повинні мати у відбитку літеру «Д» (дублікат).
Суд, досліджуючи оригінал додаткової угоди № 1, встановив, що на печатці КП «ЖИЛБУДСЕРВІС» відсутня літера «Д», що спростовує доводи позивача про те, що печатка є дублікатом.
Крім того, доказів на підтвердження звернення до поліції з заявою про крадіжку або втрату печатки позивач суду також не подав.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про призначення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи додаткової угоди № 1 до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020.

Розглянувши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, вислухавши представника відповідача, суд встановив такі фактичні обставини.
03.02.2020 між фізичною особою-підприємцем Клімковим Олексієм Івановичем (далі замовник, відповідач) та Комунальним підприємством «ЖИЛБУДСЕРВІС» (далі виконавець, позивач) укладено договір аутсорсинга № 4з метою оптимізації функціонування замовника за рахунок зосередження ним зусиль на веденні основної діяльності (а. с. 11).
Згідно з п. 1 .3 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконувати в інтересах замовника передані за цим договором функції замовника. Замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі, порядку та строки, встановлені цим договором.
Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.3 договору замовник зобов`язується оплачувати послуги виконавця в порядку, строки та на умовах цього договору та підписувати своєчасно акти про надання послуг з виконавцем.
Згідно з п. 3.1 договору на підставі наданих послуг за цим договором сторони складають та підписують акт про надання послуг.
Підписані сторонами акти про надання послуг є підтвердженням надання послуг виконавцем замовнику (п. 3.2 договору).
Акт про надання послуг складається і підписується сторонами протягом 7 (семи) робочих днів з дня надання послуг (п. 3.3 договору).
Відповідно до п. 4.1 договору винагорода виконавця за цим договором становить: 10 500,00 грн (десять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), в т.ч. ПДВ 20%. Винагорода сплачується щомісячно до 10 числа поточного місяця.
Датою сплати грошових коштів вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця (п. 4.4. договору).
Згідно з п. 5.3 договору у разі порушення виконання зобов`язань за цим договором з винної сторони стягується на користь іншої сторони пеня в розмірі 0,1% вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
Договір діє з моменту підписання його сторонами і до 31.12.2020 р., а в частині фінансового зобов`язання до повного їх виконання (п. 6.1 договору).
У разі якщо за 30 днів до закінчення терміну дії цього договору жодна зі сторін не заявить письмово про його припинення або зміну, вважається, що термін дії цього договору на тих самих умовах щорічно продовженим (п. 6.2 договору).
Відповідно до п. 8.2 договору будь-які зміни і доповнення до цього договору мають юридичну силу тільки в тому випадку, якщо вони вчинені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін.
25.02.2020 між сторонами договору укладено додаткову угоду № 1 до договору аутсорсинга № 4 від 03.02.2020, якою виклали п. 4.1 договору в наступній редакції: «Щомісячна винагорода виконавця за цим договором становить 10 500,00 грн. (десять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) у т.ч. ПДВ 20%. Винагорода сплачується не пізніше ніж на 10 день після повної щомісячної оплати послуг до договором № 3 від 03.02.2020 року з технічного обслуговування, по якому надавалась послуга аутсорсингу» (а.с. 43).
- актом № КП00002854 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2020 на суму 10 500,00 грн.;
- актом № КП00002954 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2020 на суму 10 500,00 грн.;
- актом № КП00003348 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2020 на суму 10 500,00 грн.;
- актом № КП00003717 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.11.2020 на суму 10 500,00 грн.;
- актом № КП00004129 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2020 на суму 10 500,00 грн.
Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані з обох сторін без заперечень та скріплені печатками (а. с. 12-14).
Відповідач за надані послуги своєчасно не розрахувався, що стало підставою звернення позивача з цим позовом до суду.
Дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності,вислухавши представника відповідача, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.
Судом встановлено, що спір виник через порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором аутсорсинга, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.
Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 ГК України.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено факт укладання договору та надання послуг за договором аутсорсинга на суму 52 500 грн 00 коп., що підтверджується матеріалами справи та не спростовано сторонами (а. с. 11-14).
Водночас, сторони змінили умови оплативартості наданих послуг шляхом підписання додаткової угоди № 1 від 25.02.2020 до договору аутсорсинга від 03.02.2020 № 4, а саме: «щомісячна винагорода виконавця за цим договором становить 10 500,00 грн. (десять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) у т.ч. ПДВ 20%. Винагорода сплачується не пізніше ніж на 10 день після повної щомісячної оплати послуг до договором № 3 від 03.02.2020 року з технічного обслуговування, по якому надавалась послуга аутсорсингу».
В матеріалах справи відсутні докази повної щомісячної оплати послуг за договором № 3 від 03.02.2020 року з технічного обслуговування, по якому надавалася послуга аутсорсинга, у зв`язку з чим у відповідача відсутнє зобов`язання з оплати позивачу вартості наданих послуг за договором аутсорсинга від 03.02.2020 № 4.
За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості за надані послуги за договором аутсорсингу є безпідставною та відповідно відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення штрафу, пені, 3 % річних та інфляційних втрат.
У зв`язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У позовній заяві міститься заява позивача про надання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду у випадку задоволення позову.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
У судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Керуючись ст.ст. 2, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. У задоволенні позову відмовити.
2. Судовий збір покласти на позивача.
Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України з урахуванням приписів пп. 17.5 п. 17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 04.11.2021.

Суддя Ірина ГОЛЕНКО