ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.2021м. СумиСправа № 920/577/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., за участю секретаря судового засідання Пономаренко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/577/21

за позовом Пайового товариства "SMARTCHEM OU" (11412, Естонія, м. Таллінн, вул. Катусепапі, 4, ; адреса для листування: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 23, офіс 35)

до відповідача Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" (40020, Сумська область, м. Суми, вул. Комарова, буд. 2, ),

про стягнення 132299,37 доларів США,

за участю представників сторін:

від позивача: Дзенік С.І. (ордер № 768259 від 29.07.2021) в режимі відеоконференції,

від відповідача: не прибув,

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

встановив:

31.05.2021 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 95876,77 доларів США та понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою суду від 07.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/577/21 у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 05.08.2021; встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті справи.

29.07.2021 представником позивача надіслано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду у справі №920/577/21, відповідно до якого заявник просить суд надати можливість участі представника позивача адвоката Дзенік Сергія Івановича у судовому засіданні у справі № 920/577/21, яке призначене на 05.08.2021 о 10:00 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи (сервісу) "EasyCon" та ЕЦП (дані авторизації особи в системі: ОСОБА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел.: НОМЕР_1 ).

Ухвалою від 02.08.2021 задоволено клопотання представника позивача від 29.07.2021 б/н (вх. №2898 від 29.07.2021, вх № 6872/21 від 29.07.2021) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №920/577/21; постановлено провести підготовче засідання у справі № 920/577/21, призначене на 05.08.2021, 10:00 за участю представника позивача - адвоката Дзенік Сергій Іванович (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел.: НОМЕР_1 ) у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" (пошук в мережі Інтернет здійснюється за посиланням: https://easycon.com.ua).

03.08.2021 представником позивача подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх №2963 від 03.08.2021), відповідно до якої він просить прийняти дану заяву до розгляду, збільшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними: стягнути з Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" (40020, Сумська область, м. Суми, вул. Комарова, 2, ) на користь Пайового товариства "SMARTCHEM OU" (11412, Естонія, м. Таллінн, вул. Катусепапі, 4, ; адреса для листування: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 23, офіс 35) заборгованість в розмірі 132299,37 доларів США (з яких 124854,11 дол США основного боргу, 7445,26 дол США штрафу), стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В судовому засіданні від 05.08.2021 без виходу до нарадчої кімнати відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу, якою заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 05.08.21 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - до 06.09.2021; відкладено підготовче засідання у справі №920/577/21 на 26.08.2021 в режимі відеоконференції.

16.08.2021 представник позивач надіслав заяву про надання документів (вх №7263/21 від 16.08.2021), відповідно до якої просить суд долучити до матеріалів справи наступні документи: оригінал платіжного доручення про сплату судового збору в сумі 546,4 дол. США; оригінали поштової квитанції, накладної та опис вкладення; оригінал ордеру на надання правової допомоги; оригінал довіреності на представника; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. зазначені документи долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою від 26.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №920/577/21 до судового розгляду по суті в судове засідання на 30.09.2021.

27.09.2021 від позивача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх. №3537), відповідно до якої він просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 доларів США.

28.09.2021 відповідачем подане клопотання від 28.09.2021 №79/15-751 (вх№8356/21), в якому відповідач просив відкласти розгляд справи, у зв`язку з проведенням між сторонами спору перемов щодо мирного врегулювання спору.

Ухвалою від 30.09.2021 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи по суті (вх №8356/21 від 28.09.2021); відкладено розгляд справи №920/577/21 по суті в судове засідання на 12.10.2021.

У судовому засіданні 12.10.2021 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України судом постановлено протокольну ухвалу, якою оголошено перерву з розгляду справи по суті до 21.10.2021.

У судовому засіданні 21.10.2021 судом встановлено:

Представник позивача у судове засідання прибув, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву від 21.10.2021 №79/15-87 (вх №8877/21 від 21.10.2021), відповідно до якої просив долучити до матеріалів справи як докази часткової сплати заборгованості наступні платіжні доручення: платіжне доручення №40 від 13.10.2021 у сумі 6564,51 дол США та платіжне доручення №110 від 27.09.2021 у сумі 5851,28 дол США, що разом складає 12415,79 дол США.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, суд розглядає справу №920/337/21 за відсутності представника відповідача.

У судовому засідання від 21.10.2021 судом постановлено протокольну ухвалу в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України, відповідно до якої долучено до матеріалів справи докази часткової сплати відповідачем заборгованості, подані за заявою від 21.10.2021.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання заяв по суті справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Судовий процес на виконання статті 222 ГПК України фіксувався за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 21.10.2021 на підставі статті 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини:

06.06.2017 між Дочірнім підприємством "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" (Україна), (далі - відповідач, покупець) та Пайовим товариством "SMARTCHEM OU" (Естонія), (далі по тексту - позивач, продавець) був укладений контракт №79/9-54-17 (далі - контракт).

Відповідно до п. 1.1. контракту продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити продукцію, іменовану надалі «Товар», на умовах, у порядку та в строки, встановлені цим Контрактом.

Найменування, кількість та якість Товару, що постачається відповідно до цього Контракту, інша характеристика Товару вказана у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Контракту (п. 1.2. контракту).

Розділом 2 контракту встановлена ціна та загальна вартість контракту. Ціна Товару вказана у доларах США на базисних умовах постачання, відображених у Специфікаціях. Загальна вартість цього Контракту визначається як сума вартості Товару, упаковки, маркування та інших витрат залежно від базисних умов постачання, зазначених у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Контракту та становить 1000000,00 (один мільйон) доларів США. Валютою цього Контракту - долари США. Усі банківські витрати, пов`язані з виконанням Контракту, у країні покупця несе покупець. Усі банківські витрати, пов`язані з виконанням Контракту поза країною покупця, несе продавець. Зміна ціни Товару та загальної вартості Контракту допускається за згодою Сторін (п.п. 2.1.-2.5. контракту).

Пунктом 3.1. контракту визначено, що одиниця виміру та кількість Товару вказані у Специфікаціях.

Відповідно до п. 4.1. контракту продавець постачає Товар на базисних умовах постачання, зазначених у Специфікаціях.

Порядок оплати кожної партії Товару визначається Специфікаціями, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Платежі за Товар, поставлений згідно з цим Контрактом, можуть здійснюватись у Євро або доларах США по курсу НБУ Євро/долар на день оплати (п.п. 6.1.-6.2. контракту).

Згідно з п. 7.4. контракту зобов`язання продавця за Контрактом вважаються виконаними у повному обсязі після поставки Товару відповідно до умов, передбачених пунктами 4.1., 4.6. цього Контракту.

Відповідно до п. 7.5. контракту зобов`язання покупця за Контрактом вважаються виконаними з моменту отримання продавцем оплати у розмірі загальної вартості Контракту, зазначеної у пункті 2.2. цього Контракту.

Пунктом 9.1. контракту визначено, що сторона, винна у невиконанні або неналежному виконанні зобов`язань за цим Контрактом, зобов`язана у повному обсязі відшкодувати іншій стороні заподіяні збитки.

Відповідно до п. 9.3. контракту у разі прострочення платежів за Контрактом, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,3 % простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з п. 11.3. контракту Контракт набирає чинності з дня його підписання сторонами, діє до повного виконання зобов`язань сторін щодо Контракту та може бути продовжений за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди.

На виконання умов Контракту, позивач здійснив наступну поставку товару відповідачу:

1) 17.07.2018 було поставлено товар - ферромолибден в кількості 3 тон. вартістю 65997,00 дол. США на підставі Специфікації №15 від 17.07.2018 та Інвойс №18С00470 від 17.07.2018;

2) 30.07.2018 було поставлено товар - ферромолибден в кількості 22 тон. вартістю 40260,00 дол. США на підставі Специфікації №16 від 25.07.2018 та Інвойс №ЕХ/0072/18-2 від 30.07.2018;

3) 14.09.2018 було поставлено товар - ферромолибден в кількості 1 тон. вартістю 22970,00 дол. США на підставі Специфікації №17 від 10.09.2018 та Інвойс №18С00631/1 від 14.09.2018;

4) 19.09.2018 було поставлено товар - ферромолибден в кількості 2 тон. вартістю 46996,00 дол. США на підставі Специфікації №18 від 19.09.2018 та Інвойс №18С00643/1 від 19.09.2018;

5) 04.10.2018 було поставлено товар - феррохром ФХ800 в кількості 22 тон. вартістю 40502,00 дол. США на підставі Специфікації №19 від 04.10.2018 та Інвойс №ЕХ/0122/18-2 від 04.10.2018;

6) 12.12.2018 було поставлено товар - ферромолибден в кількості 1 тон. вартістю 21933,00 дол. США на підставі Специфікації №20 від 12.12.2018 та Інвойс №960-2018-1 від 12.12.2018;

7) 28.12.2018 було поставлено товар - никель катодний Н-1 в кількості 996 кг вартістю 12733,86 дол. США на підставі Специфікації №21 від 22.12.2018 та Інвойс №18С00838-1 від 28.12.2018;

8) 06.03.2019 було поставлено товар - ферромолибден в кількості 2 тон. вартістю 44344,00 дол. США на підставі Специфікації №22 від 06.03.2019 та Інвойс №165-2019-1 від 06.03.2019;

9) 06.03.2019 було поставлено товар - ферромолибден в кількості 1 тон. вартістю 20255,00 дол. США на підставі Специфікації №23 від 07.05.2019 та Інвойс №338-2019-1 від 06.05.2019.

Загальна вартість поставленого товару склала 315990,00 дол США.

Згідно умов вищевказаних Специфікацій та Інвойсів, по яким відбувалися поставки Товару, Покупець повинен оплатити 100% вартості Товару протягом 30-ти робочих днів з дати поставки Товару.

Як зазначає позивач у позовній заяві станом на 30.11.2020 Пайове товариство "SMARTCHEM OU" отримало від відповідача часткову оплату за поставлений Товар в розмірі 35606,83 дол. США

01.12.2020 між позивачем та відповідачем укладена Додаткова угода №9 до контракту №79/9-54-17 від "06" червня 2017 року, в пунктах 1-4 якої встановлено наступне:

« 1. Покупець визнає та підтверджує заборгованість перед Продавцем за поставлений товар на підставі контракту №79/9-54-17 від 06.06.2017 станом на 01 грудня 2020 року у сумі 280383,17 доларів США.

2. Покупець зобов`язується сплатити зазначену у пункті 1 цієї додаткової угоди суму до 31 грудня 2021 року за наступним графіком здійснення платежів:

1.з 01.12.2020 по 31.12.2020 50000 доларів США,

2.з 01.01.2021 по 31.01.2021 19198 доларів США,

3. з 01.02.2021 по 28.02.2021 19198 доларів США,

4.з 01.03.2021 по 31.03.2021 19198 доларів США,

5.з 01.04.2021 по 30.04.2021 19198 доларів США,

6. з 01.05.2021 по 31.05.2021 19198 доларів США,

7. з 01.06.2021 по 30.06.2021 19198 доларів США,

8. з 01.07.2021 по 31.07.2021 19198 доларів США,

9. з 01.08.2021 по 31.08.2021 19198 доларів США,

10. з 01.09.2021 по 30.09.2021 19198 доларів США

11. з 01.10.2021 по 31.10.2021 19198 доларів США,

12. з 01.11.2021 по 30.11.2021 19198 доларів США,

13.з 01.12.2021по 31.12.2021 19205,17 доларів США.

3. Датою здійснення платежу є дата надходження коштів у рахунок Продавця.

4. У разі порушення строків оплати чергового платежу більш ніж на 7 робочих днів Продавець має право виставити Покупцеві штраф за порушення строків оплати чергового платежу у розмірі 5% від суми простроченого платежу.».

Матеріалами справи, з врахуванням часткових проплат відповідача, підтверджується заборгованість відповідача за придбаний товар в сумі 124854,11 дол США.

Заборгованість у зазначеному розмірі визнано та підтверджено представником відповідача у судовому засіданні 12.10.2021.

Таким чином, основна заборгованість відповідача перед позивачем за період з грудня 2020 року по липень 2021 року склала 124854,11 доларів США.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались відносини з купівлі-продажу товару, які врегульовані Глави 54 ЦК України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Наявними у справі доказами, поданими позивачем, підтверджується факт неналежного виконання відповідачем контракту, у зв`язку з чим вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 124854,11 доларів США вартості поставленого товару за період з грудня 2020 року по липень 2021 року, як такі, що визнані відповідачем у судовому засіданні 12.10.2021, суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, у судове засідання 21.10.2021 представником відповідача подані докази часткової сплати заборгованості в сумі 12415,79 дол США, що підтверджується платіжним дорученням №40 від 13.10.2021 у сумі 6564,51 дол США та платіжним дорученням №110 від 27.09.2021 у сумі 5851,28 дол США.

Таким, чином, враховуючи часткову сплату відповідачем заборгованості, відповідно до ч. 2 ст. 231 ГПК України, суд закриває провадження у справі в частині стягнення 12415,79 дол США за відсутністю предмету спору.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 112438,32 дол США основного боргу.

Щодо стягнення з відповідача 7445,26 дол США штрафу суд зазначає наступне:

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки .

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем умов контракту в частині сплати вартості придбаного товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3 Додаткової угоди №9 визначено, що уразі порушення строків оплати чергового платежу більш ніж на 7 робочих днів Продавець має право виставити Покупцеві штраф за порушення строків оплати чергового платежу у розмірі 5% від суми простроченого платежу

Відповідно до поданого позивачем розрахунку за період з 01.12.2020 по 31.07.2021 останній нарахував відповідачу 7445,26 дол США штрафу.

З огляду на вищенаведене, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку штрафу, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем умов контракту, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 7445,26 дол США штрафу є законними, правомірними і обґрунтованими та задовольняються судом.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову в частині стягнення з відповідача 112438,32 дол США основного боргу та 7445,26 дол США штрафу за контрактом, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині позовних вимог. Водночас, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 12415,79 дол США - суд закриває провадження у справі за відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

У поданому позові позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з 1984,60 дол США судового збору та 600 дол США витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо стягнення 1984,60 дол США судового збору суд зазначає наступне:

Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою відповідно до реквізитів міжнародного переказу CIM Banque від 24.05.2021 та від 03.08.2021 сплачено 1438,20 дол США та 546,40 дол США судового збору, що разом складає 1984,60 дол США.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, враховуючи що спір виник з неправомірних дій відповідача у виді несвоєчасної оплати вартості придбаного товару за контрактом, позивачу за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню 1984,50 дол США судового збору (1,5% від суми позову відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір»).

Щодо стягнення з відповідача 600 дол США витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Наявним у справі фіскальним чеком підтверджується, що заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 23.09.2021 надіслана відповідачу, що надало можливість останньому у разі незгоди доводити неспівмірність цих витрат.

В обґрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх№3537 від 27.09.2021) додано: 1)договір про надання правничої (правової) допомоги від 11.05.2021 №11/05/21; 2)додаток №1 від 11.05.2021 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 11.05.2021 №11/05/21; 3)акт №1 від 22.09.2021 приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги згідно Додатку № 1 від 11.05.2021 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 11.05.2021 №11/05/21 на підтвердження вартості наданих послуг в сумі 600 дол США; 4)звіт №1 від 22.09.2021 на виконання договору№11/05/21 про надання правничої (правової) допомоги від 11.05.2021 (відповідно до Додаткової угоди №1 від 11.05.2021); 5)заключну виписку за період з 01.05.2021 по 30.06.2021 щодо перерахунку 17.06.2021 позивачем адвокату 600дол США; 6)ордер серії КВ №768259 від 29.07.2021 на надання правової допомоги Пайовому товариству "SMARTCHEM OU" адвокатом Дзенік С.І.; 7)свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №000372 від 03.12.2018.

Враховуючи, відсутність з боку відповідача обґрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також підтвердження матеріалами справи розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача на користь порзивача підлягає стягненню 600 дол США витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню наступні судові витрати: 1984,50 дол США судового збору та 600 дол США витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" (40020, Сумська область, м. Суми, вул. Комарова, буд. 2, ) на користь Пайового товариства "SMARTCHEM OU" (Пайового товариства «Смартхем»)(11412, Естонія, м. Таллінн, вул. Катусепапі, 4, реєстраційний код 12991869; адреса для листування: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 23, офіс 35) 112438,32 доларів США (сто дванадцять тисяч чотириста тридцять вісім доларів США 32 центи) основного боргу та 7445,26 доларів США (сім тисяч чотириста сорок п`ять доларів США 26 центів) штрафу за контрактом від 06.06.2017 №79/9-54-17, а також 1984,50 доларів США (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири долари США 50 центів) судового збору та 600,00 доларів США (шістсот доларів США 00 центів) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 12415,70 доларів США основного боргу.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 04.11.2021.

Суддя В.Л. Котельницька