ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.11.2021 Справа № 908/1390/19(2602/5042/12)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.код НОМЕР_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Мегаполіс ДКС (вул. Чумаченка, 8, офіс 3, м. Запоріжжя, 69059, код ЄДРПОУ 334012)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 (ідент.номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 )

про зобов`язання виконати договірні зобов`язання щодо передачі у власність нерухомого майна

за зустрічним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю Мегаполіс ДКС (вул. Чумаченка, 8, офіс 3, м. Запоріжжя, 69059, код ЄДРПОУ 334012)

до відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.код НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 (ідент.номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 )

про розірвання інвестиційного договору

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 (ідент.номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 )

до відповідачів: 1/ Товариства з обмеженою відповідальністю Мегаполіс ДКС (вул. Чумаченка, 8, офіс 3, м. Запоріжжя, 69059, код ЄДРПОУ 334012)

2/ - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.код НОМЕР_1 )

про визнання права власності

в межах справи № 908/1390/19

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю Мегаполіс ДКС (вул. Чумаченка, 8, офіс 3, м. Запоріжжя, 69059, код ЄДРПОУ 334012)

Кредитори - 1/ Товариство з обмеженою відповідальністю Кур`єр Україна, (пров. Волзький, 3, офіс 28, м. Одеса, 65007)

2/ Головне управління ДПС у Запорізькій області, (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107)

Ліквідатор Агафонов О.Ю.

Без виклику представників сторін

УСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 01.11.2021 прийнято позовну заяву та вступ третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю Мегаполіс ДКС та ОСОБА_1 про визнання права власності до розгляду в межах справи №908/1390/19 (2602/5042/12), у підготовчому засіданні 30.11.2021 о 10-45. Ухвалено розглядати позовну заяву за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства.

03.11.2021р. представником третьої особи - ОСОБА_2 адвокатом Юхименко Д.Ю. подано до Господарського суду Запорізької області заяву про забезпечення позову.

У поданій заяві позивач просить суд вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на Торгівельно житловий комплекс з підземним паркінгом та окремо розміщеними нежитловими торгівельно офісними приміщеннями на проспекті П. Григоренка, 23, а саме на:

- машиномісце в підземному паркінгу, загальна площа 20,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

- мащиномісце в підземному паркінгу, загальна площа 84,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

- машиномісце №51 в підземному паркінгу, загальною площею 21,4, за адресою: АДРЕСА_5 , гараж № НОМЕР_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

- машиномісце №50 в підземному паркінгу, загальною площею 24,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_5 , гараж № НОМЕР_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

- нежитлове приміщення, загальною площею 1908,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 зазначає про наступне. 30.10.2012 року між ОСОБА_2 , як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» укладено додаткову угоду, відповідно до якої, Інвестиційний договір №16/05 від 22.04.2005 року викладено в новій редакції та предметом якого є будівництво Торгівельно житлового комплексу з підземним паркінгом та окремо розміщеними нежитловими торгівельно офісними приміщеннями з машиномісцями в паркінгу, орієнтовна загальна площа 3 572, 2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_5 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» не було власником нежитлових приміщень, розташованих у торгівельно житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_5 . Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» не отримувало від ОСОБА_2 повноважень залучати інвестиції у ОСОБА_1

ОСОБА_2 не надавав своєї згоди на продаж нежитлової нерухомості яку він будував, саме: Торгівельножитлового комплексу з підземним паркінгом та окремо розміщеними нежитловими торгівельноофісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 3 572, 2 кв. м.

Дозвіл на виконання будівельних робіт виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві №0666-Др/С від 15.09.2008 року на виконання будівельних робіт із будівництва торгівельно-житлового комплексу з підземними паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 видано ОСОБА_2 відповідно до проектної документації, затвердженою наказом гр. ОСОБА_2 від 11.07.2008 №16/1-В та погодженої Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища за №15-8581 від 11.07.2008 року. В даному дозволі зазначено, що ТОВ «Мегаполіс ДКС» здійснює лише технічний нагляд за будівельними роботами.

Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 12.06.2009 року, зареєстрованого Інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю у місті Києві від 12 червня 2009 року за №158-09, відповідно до якого зазначено, що проектна документація із будівництва торгівельно-житлового комплексу з підземними паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 затверджена ОСОБА_2 .

Позитивний висновок комплексної державної експертизи проекту будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на АДРЕСА_5 виданого Спеціалізованою державною організацією «Київська міська служба української інвестиційної експертизи» від 14.09.2007 замовнику ОСОБА_2 .

Ухвалою від 08.04.2021 року по справі №753/2377/13, Київський апеляційний суд приймаючи рішення про закриття провадження у справі №753/2377/13 встановив наступне:

«Виходячи з наведеного, положень ст. 93 ЗК України, ст. 413 ЦК України, ст. ст. 1, 8 Закону України «Про оренду землі», ОСОБА_1, як орендар, набув право користування земельною ділянкою та прав і обов`язків землекористувача, серед яких, зокрема, право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди (п. «г» ч. 1 ст. 95 ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 415 ЦК України саме землекористувач має право власності на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для забудови.

Докази про те, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,5807 га., кадастровий номер :90:002:0003, на якій знаходяться спірні об`єкти нерухомого майна, в установленому порядку передавалась у користування ТОВ «МЕГАПОЛІС ДКС» або ж про те, що останній набув право власності на ці об`єкти, відсутні і таких не подано.

Укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «МЕГАПОЛІС ДКС» 22 квітня 2005 року Інвестиційний договір, у т. ч. у новій редакції від 11 серпня 2006 року, таких прав землекористувача земельної ділянки або власника споруджених на ній будівель для останнього не породжував (т. 1 а. с. 116-119, т. 2 а. с. 103-106).

За умовами цього договору, ОСОБА_1 виступав замовником і на його замовлення ТОВ «МЕГАПОЛІС ДКС» здійснювало інвестування будівництва Торгівельно-житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка передавалась інвестору виключно для виконання будівництва (п. 2.1.13 договору), саме на виконання вказаного пункту Інвестиційного договору був складений і підписаний ними акт її прийому - передачі від 16 червня 2006 року (т. 1 а. с. 120).

Згідно із п. 3.2 договору, оформлення права власності на побудовані приміщення мало здійснюватись відповідно до чинного законодавства. Відомості про те, що таке оформлення було проведене, відсутні».

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 08.04.2021 року по справі №753/2377/13, провадження у справі №753/2377/13 закрито та рішення Дарницького районного суду від 18.03.2013 року по справі №753/2377/13 скасовано.

З моменту введення в експлуатацію Торгівельно житлового комплексу з підземним паркінгом та окремо розміщеними нежитловими торгівельно офісними приміщеннями на АДРЕСА_5 Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 неодноразово було відчужено частину даного майна по справі №753/2377/13, але дане рішення скасовано.

В торгівельножитловому комплексі з підземним паркінгом та окремо розміщеними нежитловими торгівельноофісними приміщеннями на АДРЕСА_5 , з допомогою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 відчужено вказане вище майно.

У зв`язку з постійними судовими справа за позовами ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» про визнання права власності, постійних заяв до органів досудового розслідування, а також вже наявним відчуженим майном у мене ОСОБА_2 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 постійно існує реальна загроза щодо заволодіння майном.

ОСОБА_2 вказує, що вжиття запобіжних заходів, шляхом накладення арешту на нерухоме майно є необхідним.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 137 ГПК України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову, згідно з приписами ч. 2 ст. 136 ГПК України, допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, позов у справі може забезпечуватися заходами, у випадку якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський Суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належними доказами обґрунтував причини свого звернення із заявою про забезпечення позову.

Судом також встановлено, що захід забезпечення позову, про застосування якого судом просить ОСОБА_2 , є розумним, обґрунтованим і адекватним вимогам позивача, заявленим у позовній заяві, з якою позивач звернувся до суду. При цьому, забезпечено збалансованість інтересів сторін, наявний прямий зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позову, а саме, обраний захід спроможний забезпечити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, натомість, у випадку його невжиття, відсутня змога запобігти можливим порушенням прав заявника.

За таких обставин, враховуючи пов`язаність обраного ОСОБА_2 заходу забезпечення позову з його предметом, ймовірність ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття відповідного заходу забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на Торгівельножитловий комплекс з підземним паркінгом та окремо розміщеними нежитловими торгівельноофісними приміщеннями на проспекті П. Григоренка, 23, а саме на:

- машиномісце в підземному паркінгу, загальна площа 20,3 кв.м. за адресою: м. Київ, пр-т Григоренка Пера, 23, гараж 53, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

- мащиномісце в підземному паркінгу, загальна площа 84,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_5 , гараж 52, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

- машиномісце №51 в підземному паркінгу, загальною площею 21,4, за адресою: АДРЕСА_5 , гараж № НОМЕР_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

- машиномісце №50 в підземному паркінгу, загальною площею 24,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_5 , гараж № НОМЕР_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

нежитлове приміщення, загальною площею 1908,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 136-140, 144, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника третьої особи - ОСОБА_2 адвоката Юхименка Д.Ю. про забезпечення позову задовольнити повністю.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на Торгівельножитловий комплекс з підземним паркінгом та окремо розміщеними нежитловими торгівельноофісними приміщеннями на проспекті П. Григоренка, 23, а саме на:

- машиномісце в підземному паркінгу, загальна площа 20,3 кв.м. за адресою: м. Київ, пр-т Григоренка Пера, 23, гараж 53, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

- мащиномісце в підземному паркінгу, загальна площа 84,3 кв. м. за адресою: м. Київ, пр-т Григоренка Петра, 23, гараж 52, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

- машиномісце №51 в підземному паркінгу, загальною площею 21,4, за адресою: м. Київ, пр-т Григоренка Петра, 23, гараж №51, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

- машиномісце №50 в підземному паркінгу, загальною площею 24,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_5 , гараж №50, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00;

нежитлове приміщення, загальною площею 1908,4 кв. м. за адресою: м. Київ, пр-т Григоренка Петра, 23, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00.

Ухвала є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає чинності з моменту її винесення 04.11.2021р. та підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки до 04.11.2024р.

Питання про скасування забезпечення позову вирішується Господарським судом, що розглядає справу, крім того, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя О.О. Юлдашев