ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

04 листопада 2021 року м. ХарківСправа № 922/3734/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши заявe представника позивачів - ФГ "Подолівське" та ТОВ "Колос" про забезпечення позову (вх. № 25707) від 02 листопада 2021 року

у справі № 922/3734/21

за позовом 1. Фермерського господарства "Подолівське", Харківська область, Барвінківський район, місто Барвінкове 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" , Харківська область, Близнюківський район, селище міського типу Близнюки(з)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро", Харківська область, Лозівський район, село Веселе (Смирнівська с/рада)(з) 2. Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік", Харківська область, Лозівський р-н, село Веселе (Смирнівська с/рада)
про визнання права власності на врожай

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа № 922/37347/21 за позовом Фермерського господарства "Подолівське" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос", згідно якого позивачі просять суд:

- визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" () на врожай соняшнику, вирощеного на земельних ділянках за кадастровими номерами:

:04:000:0151, :04:000:0930, :04:000:0934,

:04:000:0984, :04:000:1098, :04:000:1102,

:04:000:0932, :04:000:0045, :04:000:0046,

:04:000:0047, :04:000:0048, :04:000:0053,

:04:000:0056, :04:000:0061, :08:000:0043,

:08:000:0044, :08:000:0045, :04:000:1097

в розмірі 358 640,00 кг, який зберігається ТОВ "Барвенкове-Агро" відповідно до товарно-транспортних накладних: № 531516 від 30.09.2021, № 531517 від 30.09.2021, № 531518 від 30.09.2021, № 790299 від 30.09.2021, № 790300 від 30.09.2021, № 790301 від 30.09.2021, № 790302 від 30.09.2021, № 790303 від 01.10.2021, № 790304 від 01.10.2021, № 790305 від 01.10.2021, № 790307 від 01.10.2021, № 790306 від 01.10.2021, № 790308 від 01.10.2021, № 790312 від 01.10.2021, № 790309 від 01.10.2021, № 790310 від 01.10.2021, № 790311 від 01.10.2021, зібраних відповідно до абзацу третього резолютивної частини ухвали Господарського суду Харківської області від 23.09.2021 року про забезпечення позову у справі № 922/3734/21;

- визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" () на врожай соняшнику, вирощеного на земельній ділянці за кадастровим номером :08:000:0070 в розмірі 27 560,00 кг., що зберігається на ТОВ "Краснопавлівський елеватор" відповідно до Складської квитанції на зерно № 585 від 09.09.2021;

- визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" () на врожай соняшнику, вирощеного на земельних ділянках за кадастровими номерами:

:08:000:0067, :08:000:0068, :08:000:0069,

:08:000:0070, :08:000:0071, :08:000:0072,

:08:000:0073, :08:000:0075,

зібраний Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" () 17.09.2021 року в розмірі 102 060,00 кг та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" () та Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" () солідарно повернути зерно соняшника в розмірі 102 060,00 кг в натурі за характеристиками: соняшник не класний, ДСТУ 7011:2009, вологість 10,30, зернова домішка 7,39, сміттєва домішка 10,98.

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" та Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" солідарно відшкодувати на користь позивачів судові витрати у даній справі.

02 листопада 2021 року представник ФГ "Подолівське" та ТОВ "Колос" звернувся до Суду із заявою про забезпечення позову (вх. № 25707) в порядку статті 136 та пункту 2 частини першої статті 138 ГПК України, згідно якої просить Суд заборонити ТОВ "Краснопавлівський елеватор", , здійснення будь-яких дій з видачі, відвантаження, переміщення, перереєстрації та інших дій щодо знеособленого зерна соняшника в кількості 27 560 кг, що зберігається на ТОВ "Краснопавлівський елеватор" відповідно до Складської квитанції на зерно № 585 від 09.09.2021 до ухвалення рішення по суті.

В обґрунтування зазначеної заяви позивачі посилаються на те, що 07.09.2021 з земельної ділянки за кадастровим номером :08:000:0070 трактористом- машиністом ТОВ "Колос" ОСОБА_1 на жниварці - зернозбиральний комбайн марки CASE ІН 2388, р.н НОМЕР_1 зібрано зерно соняшника вагою 27 560 кг., що підтверджується обліковим листом тракториста -машиніста від 07.09.2021. Вказана техніка належить ТОВ "Колос" згідно Свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 .

В силу відсутності у ТОВ "Колос" власної вантажної техніки, перевезення врожаю здійснювалось вантажною технікою ТОВ "Шерхан Транс", відповідно до договору № 210601-П/ШТ від 01 06.2021, укладеного між ТОВ "Колос" та ТОВ "Шерхан Транс". Отже позивачі вказують на те, що надалі зазначене зерно було перевантажено до вантажного автомобіля МАН НОМЕР_3 (водій ОСОБА_2 ), що належить ТОВ "Шерхан Транс", відповідно до товарно-транспортної накладної (надалі - ТТН) № 1 від 09.09 2021.

У відповідь на адвокатський запит, надісланий електронною поштою отримано трекінг- дані від ТОВ "Шерхан Транс" щодо пересування вказаного автомобіля МАН з місця його завантаження (поле № 829) до ТОВ "Краснопавлівський елеватор". Позивачі просять суд звернути увагу на те, що геокоординати зупинки завантаження автомобіля МАН, вказані на роздруківці тренінгу автомобіля ТОВ "Шерхан Транс" - це точки в натурі на земельній поверхні, що розташовані на межі поля № 829.

Разом з тим, у ТТН № 1 від 09.09.2021 Замовником та Вантажовідправником зазначено ОСОБА_3 , хоча між вказаною фізичною особою та ТОВ "Шерхан Транс" не укладено жодного договору про перевезення,

У відповіді на адвокатський запит до ТОВ "Шерхан Транс" щодо надання інформації про наявність або відсутність договорів, укладених між ТОВ "Шерхан Транс" та ОСОБА_3 а також щодо пояснення обставин зупинення вантажного автомобіля МАН НОМЕР_3 (водій ОСОБА_2 ) ТОВ "Шерхан Транс", що діяв в порядку виконання договору з ТОВ "Колос", зазначено про те, що ТТН заповнювалась співробітниками ТОВ "Краснопавлівський елеватор" в силу того, що водій документів не заповнює, інформація щодо ТТН узгоджувалась з представниками ТОВ "Колос", маршрут супроводження також узгоджувався під контролем представника ТОВ "Колос" та третіх осіб.

З огляду на зазначене позивачі вважають, що зерно соняшника передане на зберігання на ТОВ "Краснопавлівський елеватор" Славгоіюдським Володимиром Геннадієвичеи за Складською квитанцією на зерно № 585 від 09.09.2021, є зерном зі спірних полів та є предметом спору, а вантажний автомобіль було завантажено ТОВ "Колос", однак примусово спрямовано представниками ТОВ "Краєвид Агро" на ТОВ "Кпаснопавлівський елеватор".

Оскільки після виникнення вказаної конфліктної ситуації, вказаний вантаж супроводжувався представниками ТОВ "Колос", зокрема юрисконсультом Воронкіним Олександром Олександровичем, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено та підписано Гарантійний лист, за яким ОСОБА_3 гарантує виконувати будь-які дії щодо вказаного врожаю тільки в присутності ОСОБА_4 , який є юрисконсультом ТОВ "Колос".

З врахуванням конфліктної ситуації щодо вказаного врожаю, було зроблено адвокатський запит на ТОВ "Краснопавлівський елеватор", з метою контролю зберігання вказаного врожаю до розгляду справи по суті. У відповіді зазначено, що ОСОБА_3 26.10.2021 подано лист на відвантаження зерна, що зберігається за вищезазначеною Складською квитанцією. На пиставі викладеного, Позивачі звертаються до суду з даною заявою про забезпечення позову та просять суд заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо знеособленого зерна соняшника в розмірі 27 560 кг, що зберігається на ТОВ "Краснопавлівський елеватор".

Розглянувши заяву представника Фермерського господарства "Подолівське" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Водночас суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, обґрунтування необхідності забезпечення позову, полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про таке забезпечення, а особа, яка подала відповідну заяву про забезпечення позову, повинна довести також і адекватність обраного засобу забезпечення позову. При цьому, тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011 № 5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог, а вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Так, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і адекватності відповідних вимог, суд дійшов висновку, що надані представником позивачів докази не є достатніми та беззаперечними для підтвердження обставин, на які посилаються позивачі у вказаній заяві.

Зокрема, заявники просять заборонити ТОВ "Краснопавлівський елеватор" здійснення будь-яких дій з видачі, відвантаження, переміщення, перереєстрації та інших дій щодо знеособленого зерна соняшника в кількості 27 560 кг, що зберігається на ТОВ "Краснопавлівський елеватор" відповідно до Складської квитанції на зерно № 585 від 09.09.2021 до ухвалення рішення по суті. Проте, ні матеріали заяви, ні матеріали позову Складської квитанції на зерно № 585 від 09.09.2021 не містять.

Крім того, посилаючсь на особу ОСОБА_3 , як співробітника ТОВ "Краєвид Агро", позивачі належних доказів на підтвердженя вказаних обставин не надають, як не надано і самого листа вказаної особи від 26.10.2021р., який підтверджує намір ОСОБА_3 на відвантаження спірного зерна (посилання на який міститься у листі ТОВ "Краснопавлівський елватор" № 610 від 28.10.2021).

За таких обставин, враховуючи недоведеність наявності фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування заходу до забезпечення позову та посилання останнього лише на потенційну неможливість виконання судового рішення, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно із частиною шостою статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Фермерського господарства "Подолівське" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" про забезпечення позову (за вх. № 25707) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 04.11.2021.

Суддя В.В. Рильова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.