РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021Справа № 910/9778/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Бабич М.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 124 174,64 грн,

Представники сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 124 174,64 грн з такими вимогами:

1) визнати недійсними додаткові угоди №1 від 27.01.2021, №2 від 27.01.2021, №3 від 28.01.2021, №4 від 28.01.2021, №5 від 29.01.2021 та №6 від 29.01.2021 до договору №400 від 21.12.2020 з дати їх укладення;

2) стягнути з відповідача на користь позивача переплату за постачання природного газу з 01.01.2021 по 31.03.2021 в сумі 124 174,64 грн, в тому числі переплату згідно Акту звірки взаємних розрахунків №966 від 13.04.2021 р. за березень 2021 в сумі 7 631,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані зміни від 27.01.2021, від 28.01.2021 та від 29.01.2021, внесені до Договору на підставі експертних висновків Київської торгово-промислової палати від 04.01.2021 № Ц-1/1, № Ц-1/2, № Ц-1/3, № Ц-1/4, № Ц-1/5 та № Ц-5/2, від 12.01.2021 № Ц-22/1, є безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 № 910/9778/21 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

09.07.2021 до суду від позивача надійшли документи на виконання ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 відкрито провадження у справі № 910/9778/21, призначено підготовче засідання у справі на 06.09.2021.

13.08.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

28.08.2021 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

В підготовче засідання 06.09.2021 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в режимі відео конференції у справі № 910/9778/21 повернуто позивачу без розгляду, відкладено підготовче засідання у справі на 27.09.2021.

22.09.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

В підготовче засідання 27.09.2021 учасники справи не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/9778/21 до судового розгляду по суті.

26.10.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

В судове засідання 29.06.2021 представники сторін не з`явилися.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що сторін було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, а їх неявка не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за відсутності їх представників.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 27.10.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (Постачальник) та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (Споживач) укладено договір № 400 на постачання природного газу (надалі також - договір), за умовами п. 2.1 якого Постачальник зобов`язується протягом 2021 року передавати Споживачеві товар у загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи по предмету: код ДК 021:2015 - 09120000-6 - Газове паливо (09123000-7 - Природний газ), включно з урахуванням замовлення (бронювання) потужності (надалі - Газ) щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а Споживач зобов`язується приймати та оплачувати Газ на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 3.1 договору, загальний об`єм постачання природного газу у 2021 році за Договором складає 72 760 м.куб.

Відповідно до п. 3.1.1 договору сторони щомісячно, до 20-го (двадцятого) числа поточного місяця складають та підписують «Графік постачання Газу та замовлення (бронювання) потужності» на наступний Газовий місяць із зазначенням обсягу Газу, що планується до передачі кожної Газової доби у відповідному Газовому місяці. Щомісячні подобові «Графіки постачання Газу та замовлення (бронювання) потужності» є невід`ємними частинами даного Договору, форма яких затверджується Додатком № 2 до Договору. За домовленістю Сторін, добові планові обсяги постачання відповідного Газового місяця можуть бути визначені іншим чином та не бути ідентичними (рівними) один одному.

За приписами пунктів 3.2-3.4 договору, обсяги Газу щодо кожного Газового місяця, вказані в п. 3.1. даного Договору, є орієнтовними та можуть змінюватись як в більшу, так і в меншу сторону, до укладення Сторонами подобового «Графіку постачання Газу та замовлення (бронювання) потужності» на відповідний Газовий місяць.

Сторони домовились відповідно до встановленого порядку оперативно змінювати обсяги постачання газу в зв`язку з непередбаченими обставинами (аварії трубопроводів, стихійні лиха тощо).

За розрахункову одиницю поданого газу приймається один кубічний метр, приведений до стандартних умов (Т-20 град. С. Р = 101,325 КПа/760 мм. рт. ст./).

У п. 7.1 договору сторони погодили, що загальна сума цього Договору становить 327 274,48 грн, у тому числі ПДВ: становить 54 545,75 грн.

Ціна за 1000,0 кубічних метрів Газу становить 3 748,33 грн без ПДВ, крім того ПДВ (20%) - 749,67 грн., що разом з ПДВ складає 4 498,00 грн.

У ціну газу входить компенсація вартості послуги доступу до потужності, яка становить 163,89 163,89 гривень з ПДВ.

Як встановлено у пунктах 7.2-7.4 договору, сума цього договору не повинна відрізнятись від ціни пропозиції в тому числі за одиницю товару, окрім випадків визначених Законом України «Про публічні закупівлі» (далі- Закон).

Збільшення/зменшення ціни на Газ, в тому числі протягом місяця поставки, що

відбувається у зв`язку зі зміною ціни на підставі набрання чинності відповідних нормативно-правових актів органів державної влади України, які впливають на ціну Газу, в Числі тарифів на транспортування і розподіл газу, є встановленою Сторонами, ними погодженою та обов`язковою для розрахунків між Сторонами за даним Договором.

Коригування ціни Газу визначається та узгоджується шляхом підписання додаткових угод.

Відповідно до експертних висновків Київської торгово - промислової палати №Ц-1/1 від 04.01.2021, №Ц-1/2 від 04.01.2021, №Ц-1/3 від 04.01.2021, №Ц-1/4 від 04.01.2021, №Ц-1/5 від 04.01.2021, №Ц-5/2 від 12.01.2021 та №Ц-2/1, замовник експертизи ТОВ "Екотехноінвест", згідно з інформацією, що розміщена на сайті ТБ «Українська енергетична біржа» ціна на природний газ станом на 20.11.2020 становила 5760,0 грн, станом на 10.12.2020 - 6480,00 грн, на 22.12.2020 - 7 165,51 грн, станом на 29.12.2020 - 7721,99 грн, станом на 30.12.2020 - 8105,88 грн, станом на 05.01.2021 - 8590,00 грн, станом на 12.01.2021 - 8962,00 грн.

27.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області укладено додаткову угоду №1 до договору, якою внесено зміни до договору шляхом викладення пункту 7.1 розділу 7 договору в наступній редакції: « 7.1.1. Загальна сума цього Договору становить 327 274,48 грн., у тому числі ПДВ: становить 54 545,75 грн.

Ціна за 1000,0 кубічних метрів Газу становить 4123,17 грн. без ПДВ, крім того ПДВ (20%) - 824,63 грн., що разом з ПДВ складає 4947,80 грн.

У ціну газу входить компенсація вартості послуги доступу до потужності - 163,89 гривень з ПДВ.».

У п. 3 вказаної угоди також зазначено, що відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 01.01.2021.

27.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області укладено додаткову угоду №2 до договору, якою внесено зміни до договору шляхом викладення пункту 7.1 розділу 7 договору в наступній редакції: « 7.1.1. Загальна сума цього Договору становить 327 274,48 грн., у тому числі ПДВ: становить 54 545,75 грн.

Ціна за 1000,0 кубічних метрів Газу становить 4535,48 грн. без ПДВ, крім того ПДВ (20%) - 907,10 грн., що разом з ПДВ складає 5442,58 грн.

У ціну газу входить компенсація вартості послуги доступу до потужності - 163,89 гривень з ПДВ.».

У п. 3 вказаної угоди також зазначено, що відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 03.01.2021.

28.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області укладено додаткову угоду №3 до договору, якою внесено зміни до договору шляхом викладення пункту 7.1 розділу 7 договору в наступній редакції: « 7.1.1. Загальна сума цього Договору становить 327 274,48 грн., у тому числі ПДВ: становить 54 545,75 грн.

Ціна за 1000,0 кубічних метрів Газу становить 4989,03 грн. без ПДВ, крім того ПДВ (20%) - 997,81 грн., що разом з ПДВ складає 5986,84 грн.

У ціну газу входить компенсація вартості послуги доступу до потужності - 163,89 гривень з ПДВ.».

У п. 3 вказаної угоди також зазначено, що відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 06.01.2021.

28.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області укладено додаткову угоду №4 до договору, якою внесено зміни до договору шляхом викладення пункту 7.1 розділу 7 договору в наступній редакції: « 7.1.1. Загальна сума цього Договору становить 327 274,48 грн., у тому числі ПДВ: становить 54 545,75 грн.

Ціна за 1000,0 кубічних метрів Газу становить 5487,93 грн. без ПДВ, крім того ПДВ (20%) - 1097,59 грн., що разом з ПДВ складає 6582,52 грн.

У ціну газу входить компенсація вартості послуги доступу до потужності - 163,89 гривень з ПДВ.».

У п. 3 вказаної угоди також зазначено, що відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 09.01.2021.

29.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області укладено додаткову угоду №5 до договору, якою внесено зміни до договору шляхом викладення пункту 7.1 розділу 7 договору в наступній редакції: « 7.1.1. Загальна сума цього Договору становить 327 274,48 грн., у тому числі ПДВ: становить 54 545,75 грн.

Ціна за 1000,0 кубічних метрів Газу становить 6036,72 грн. без ПДВ, крім того ПДВ (20%) - 1207,34 грн., що разом з ПДВ складає 7244,06 грн.

У ціну газу входить компенсація вартості послуги доступу до потужності - 163,89 гривень з ПДВ.».

У п. 3 вказаної угоди також зазначено, що відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 12.01.2021.

29.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області укладено додаткову угоду №6 до договору, якою внесено зміни до договору шляхом викладення пункту 7.1 розділу 7 договору в наступній редакції: « 7.1.1. Загальна сума цього Договору становить 327 274,48 грн., у тому числі ПДВ: становить 54 545,75 грн.

Ціна за 1000,0 кубічних метрів Газу становить 6640,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ (20%) - 1328,00 грн., що разом з ПДВ складає 7968,00 грн.

У ціну газу входить компенсація вартості послуги доступу до потужності - 163,89 гривень з ПДВ.».

У п. 3 вказаної угоди також зазначено, що відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 15.01.2021.

Додатковою угодою № 7 від 31.03.2021 до договору сторони дійшли згоди розірвати договір № 400 на постачання природного газу від 21.12.2020 в частині постачання природного газу з 01.04.2021.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає, що надані постачальником експертні висновки Київської торгово-промислової палати від 04.01.2020 № Ц-1/1, № Ц-1/2, № Ц-1/3, № Ц-1/4, № Ц-1/5 та № Ц-5/2, від 12.01.2021 № Ц-22/1, містять інформацію щодо середньозваженої ціни на природний газ по умовах оплати станом на конкретну дату, а саме: 20.11.2020, 10.12.2020, 22.12.2020, 29.12.2020, 30.12.2020, 05.01.2021, 12.01.2021, та не містять інформації про коливання ціни товару на ринку та відповідно не підтверджують факту коливання ціни природного газу на ринку, у зв`язку з чим вони не можуть бути підставою для зміни істотних умов договору.

Станом на дату подання пропозиції переможцем торгів TOB «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» (27.11.2020) за інформацією Товарної біржі «Українська енергетична біржа» https://ueex.com.ua/, на яку посилається Київська торгово-промислова палата, середньозважена ціна природного газу (ресурс листопада 2020 року, передплата) за результатами електронних біржових торгів на ТБ «Українська енергетична біржа» становила 6 186,71 грн. з ПДВ за 1000 куб. м; середньозважена ціна природного газу (ресурс грудня 2020 року, передплата) - 5 939,43 грн. з ПДВ за 1000 куб. м. Тобто, станом на дату подання тендерної пропозиції та відповідно на дату проведення аукціону (30.11.2020) переможцю торгів ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» було відомо про ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів на ТБ «Українська енергетична біржа». Натомість, тендерна пропозиція ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» становила 4 608,00 грн. з ПДВ за 1000 куб. м на момент проведення аукціону, та за результатами проведеного аукціону - 4 498,0 грн. з ПДВ за 1000 куб. м. Крім того, станом на дату укладання Договору з переможцем торгів ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» (21.12.2020) за інформацією Товарної біржі «Українська енергетична біржа» https://ueex.com.ua/, на яку посилається Київська торгово-промислова палата, середньозважена ціна природного газу (ресурс грудня 2020 року, передплата) - 5 943,76 грн. з ПДВ за 1000 куб. м. Таким чином, у проміжку між 27.11.2020 (дата подання тендерної пропозиції) та 21.12.2020 (дата укладання Договору) середньо ринковий ріст цін (коливання) на природний газ склав 0,07% (ресурс грудня 2020 року, передплата) та -4,08% (ресурс листопада 2020 року, передплата). Враховуючи викладене, у проміжку з дати подання тендерної пропозиції (27.11.2020) ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» до дату укладання договору (21.12.2020) коливання ціни на ринку природного газу не відбувалось. При цьому, відповідно до експертних висновків Київської торгово-промислової палати, наданих Постачальником, зазначена інформація, яка розміщена на сайті ТБ «Українська енергетична біржа стосовно ціни на природний газ (ресурс січня 2021): - у проміжку з 22.12.2020 по 29.12.2020 середньоринковий ріст цін на газ склав 7,76% (експертний висновок від 04.01.2021 № Ц-1/3 - ціна на 22 12.2020 - 7 165,51 з ПДВ за тис. куб. м. та експертний висновок від 04.01.2021 № Ц-1/4 - ціна на 29.12.2020 - 7 721,99 з ПДВ за тис. куб. м); - у проміжку з 29.12.2020 по 30.12.2020 середньоринковий ріст цін на газ склав 4,97% (експертний висновок від 04.01.2021 № Ц-1/4 - ціна на 29 .2.2020 - 7 721,99 з ПДВ за тис. куб. м. та експертний висновок від 04.01.2021 № Ц-1/5 - ціна на 30.12.2020 - 8 105,88 з ПДВ за тис. куб. м); - у проміжку з 30.12.2020 по 05.01.2021 середньоринковий ріст цін на газ склав 5,97% (експертний висновок від 04.01.2021 № Ц-1/5 - ціна на 30.12.2020 - 8 105,88 з ПДВ за тис. куб. м. та експертний висновок від 05.01.2021 № Ц-5/2 - ціна на 05.01.2021 - 8 590,00 з ПДВ за тис. куб. м); - у проміжку з 05.01.202'. по 12.01.2021 середньоринковий ріст цін на газ склав 4,33% (експертний висновок від 05.01.2021 № Ц-5/2 - ціна на 05.01.2021 - 8 590,00 з ПДВ за тис. куб. м. та експертний висновок від 12.01.2021 № Ц-22/1 - ціна на - 8 962,00 з ПДВ за тис. куб. м). Отже, за даними Київської торгово-промислової палати середньоринковий ріст цін (коливання) на природний газ протягом періоду з 22.12.2020 по 12.01.2021 становив 25,07%.

Враховуючи викладене, зміни від 27.01.2021, від 28.01.2021 та від 29.01.2021, внесені до договору на підставі експертних висновків Київської торгово-промислової палати від № Ц-1/1, № Ц-1/2, № Ц-1/3, № Ц-1/4, № Ц-1/5 та № Ц-5/2 від 12.01.2021 № Ц-22/1, є безпідставними та необґрунтованими.

У зв`язку з наведеним позивач просить суд визнати недійсними додаткові угоди №1 від 27.01.2021, №2 від 27.01.2021, №3 від 28.01.2021, №4 від 28.01.2021, №5 від 29.01.2021 та №6 від 29.01.2021 до договору №400 від 21.12.2020 з дати їх укладення, а також стягнути з відповідача на користь позивача переплату за постачання природного газу з 01.01.2021 по 31.03.2021 в сумі 124 174,64 грн, в тому числі переплату згідно Акту звірки взаємних розрахунків №966 від 13.04.2021 р. за березень 2021 в сумі 7 631,90 грн.

У відзиві на позов відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки торгово-промислової палати є належними та допустимими доказами коливання та зміни ціни на певний період часу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Право на звернення до господарського суду в установленому порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частини 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно з частиною 1 статті 626, частиною 1 статті 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює наслідків, крім пов`язаних з його недійсністю (частина 1 статті 216 ЦК України).

За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

У розумінні наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, але на час розгляду справи судом має право власності чи інше речове право на предмет правочину та/або претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи також може полягати в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала (перебували) у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17).

Як встановлено судом, 21.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (Постачальник) та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (Споживач) укладено договір № 400 на постачання природного газу (надалі також - договір), за умовами п. 2.1 якого Постачальник зобов`язується протягом 2021 року передавати Споживачеві товар у загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи по предмету: код ДК 021:2015 - 09120000-6 - Газове паливо (09123000-7 - Природний газ), включно з урахуванням замовлення (бронювання) потужності (надалі - Газ) щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а Споживач зобов`язується приймати та оплачувати Газ на умовах даного Договору.

У п. 7.1 договору сторони погодили, що ціна за 1000,0 кубічних метрів Газу становить 3 748,33 грн без ПДВ, крім того ПДВ (20%) - 749,67 грн., що разом з ПДВ складає 4 498,00 грн.

Надалі, упродовж січня 2021 року між сторонами укладено шість додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару на 10%, але без зміни загальної суми договору, а саме: додатковою угодою №1 від 27.01.2021 збільшено ціну до 4947,80 грн. за 1000,00 кубічних метрів газу; додатковою угодою №2 від 27.01.2021 збільшено ціну до 5442,58 грн за 1000,00 кубічних метрів газу; додатковою угодою №3 від 28.01.2021 збільшено ціну до 5986,84 грн. за 1000,00 кубічних метрів газу; додатковою угодою №4 від 28.01.2021 збільшено ціну до 6585,52 грн за 1000,00 кубічних метрів газу; додатковою угодою №5 від 29.01.2021 збільшено ціну до 7244,06 грн за 1000,00 кубічних метрів газу; додатковою угодою №6 від 29.01.2021 збільшено ціну до 7968,00 грн за 1 за 1000,00 кубічних метрів газу. Загальна вартість всього обсягу поставки залишилася незмінною та склала 327 274,48 грн, з урахуванням ПДВ 54 545,75 грн.

Таким чином, по договору №400 від 21.12.2020 у період з 01.01.2021 по 15.01.2021 внесено зміни щодо вартості одиниці товару, а саме, відбулось підвищення ціни одиниці товару (газу) з 4498,00 грн до 7968,00 грн, тобто на 3470,00 грн, що склало 77,15%.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсним додаткових угод від №1 від 27.01.2021, №2 від 27.01.2021, №3 від 28.01.2021, №4 від 28.01.2021, №5 від 29.01.2021 та №6 від 29.01.2021 до договору №400 від 21.12.2020 на підставі статті 203 ЦК України, що укладені з порушенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Оскільки позивачем було надмірно сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" грошові кошти згідно за додатковими угодами до договору №400 від 21.12.2020, то позивач просив стягнути з відповідача переплату за постачання природного газу з 01.01.2021 по 31.03.2021 в сумі 124 174,64 грн, в тому числі переплату згідно Акту звірки взаємних розрахунків №966 від 13.04.2021 за березень 2021 в сумі 7 631,90 грн.

Як встановлено судом, сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

У зв`язку з необхідністю забезпечення потреб оборони під час дії правового режиму воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях можуть бути змінені істотні умови договору про закупівлю (після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі) замовником за яким є суб`єкт, визначений у частині першій статті 2 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", а саме: обсяг закупівлі, сума договору, строк дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг.

Отже, Законом України "Про публічні закупівлі" встановлено імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватись виключно у випадках, визначених статтею 41 Закону.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 22 Закону "Про публічні закупівлі" тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов:

- відбувається за згодою сторін;

- порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації);

- підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником);

- ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%;

- загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/17.

У роз`ясненні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" зазначено, що внесення змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Тобто для збільшення ціни закупівлі товару у договорі закупівлі товару за державні кошти сторонами договору повинно бути доведено та документально підтверджено факт коливання ціни такого товару на ринку у бік збільшення.

З аналізу вищенаведеного слідує, що коливання ціни товару на ринку передбачає динаміку ціни товару у бік збільшення за період з моменту укладення договору та до моменту виникнення необхідності у внесенні відповідних змін, зумовлених таким коливанням. Тобто, повинно бути доведено наявність коливання ціни у бік підвищення на ринку природного газу за період з дати укладення основного договору до дати укладення додаткових угод.

Крім того, суд зазначає, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Такої правової позиції щодо імперативної поведінки постачальника дійшов Верховний Суд в постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації). Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.07.2021 у справі № 922/2030/20.

Судом встановлено, що станом на момент підписання договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціна та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 ГК України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Водночас, у п.п. 2 п. 13.3 договору сторони погодили що, умови цього Договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі, та не повинні змінюватися після підписання цього Договору до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії. Під поняттям «коливанням ціни на ринку» Сторони розуміють порівняння ціни з дати завершення аукціону торгів до дати підписання Договору та часу ініціювання порядку перегляду змін до Договору в частині встановлення вартості за одиницю товару. При цьому, Сторони домовились, що такі порівняння цін в різні періоди підтверджуються довідками торгово-промислової палати, які видані в місяць настання відповідної події (юридичного факту). Разом з цим, фактом «коливання ціни на ринку» є розбіжність в абсолютних даних за цінами, що зафіксовані у відповідних довідках торгово-промислової палати, а також даних за результатами аукціону торгів, першої редакції Договору та ініціативи встановити нову ціну за листом однієї із Сторін. Поряд з цим, абсолютні цінові показники за експертними висновками необхідно розуміти Сторонам як орієнтир (індикатор) для укладання правочинів але право узгодження нової ціни залишається за Сторонами. Разом з цим, Сторони домовились, що датою, коли Сторони дізнались про зміну ціни на ринку, є дата формування ініціативного листа про перегляд відповідної Договірної ціни та її направлення Стороні, а не дата укладання додаткової угоди, чи публікації її в системі закупівель Ргоzorro. Сторони взяли на себе обов`язок повідомляти одна одну про зміну ціни на товар, а також його складових на ринку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, а також не відмовлятись від перегляду такої ціни на товар та його складові у випадку документального підтвердження зміни обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для укладення оскаржуваних в даній справі угод сторони вказали п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме, підвищення ціни на ринку природного газу.

При цьому, відповідно до наданих постачальником споживачу експертних висновків Київської торгово - промислової палати №Ц-1/1 від 04.01.2021, №Ц-1/2 від 04.01.2021, №Ц-1/3 від 04.01.2021, №Ц-1/4 від 04.01.2021, №Ц-1/5 від 04.01.2021, №Ц-5/2 від 12.01.2021 та №Ц-2/1, замовник експертизи ТОВ "Екотехноінвест", згідно з інформацією, що розміщена на сайті ТБ «Українська енергетична біржа», ціна на природний газ станом на 20.11.2020 становила 5760,0 грн, станом на 10.12.2020 - 6480,00 грн, на 22.12.2020 - 7 165,51 грн, станом на 29.12.2020 - 7721,99 грн, станом на 30.12.2020 - 8105,88 грн, станом на 05.01.2021 - 8590,00 грн, станом на 12.01.2021 - 8962,00 грн.

Водночас, суд зазначає, що вказані експертні висновки не підтверджують факту коливання ціни природного газу на ринку в розумінні погодженого сторонами п. 13.3 договору, оскільки лише констатують ціну на природний газ станом на конкретну дату (загальною цифрою) та не містять доказів реального відсотку здорожчання такого товару.

Крім того, станом на дату подання пропозиції переможцем торгів ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» (27.11.2020) за інформацією Товарної біржі «Українська енергетична біржа» https://ueex.com.ua/, на яку посилається Київська торгово-промислова палата, середньозважена ціна природного газу (ресурс листопада 2020 року, передплата) за результатами електронних біржових торгів на ТБ «Українська енергетична біржа» становила 6 186,71 грн з ПДВ за 1000 куб. м; середньозважена ціна природного газу (ресурс грудня 2020 року, передплата) - 5 939,43 грн з ПДВ за 1000 куб. м. Тобто, станом на дату подання тендерної пропозиції та відповідно на дату проведення аукціону (30.11.2020) переможцю торгів ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» було відомо про ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів на ТБ «Українська енергетична біржа». Натомість, тендерна пропозиція ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» становила 4 608,00 грн з ПДВ за 1000 куб. м на момент проведення аукціону, та за результатами проведеного аукціону - 4 498,0 грн з ПДВ за 1000 куб. м. Крім того, станом на дату укладання Договору з ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» (21.12.2020) за інформацією Товарної біржі «Українська енергетична біржа» https://ueex.com.ua/, на яку посилається Київська торгово-промислова палата, середньозважена ціна природного газу (ресурс грудня 2020 року, передплата) - 5 943,76 грн з ПДВ за 1000 куб. м. Таким чином, у проміжку між 27.11.2020 (дата подання тендерної пропозиції) та 21.12.2020 (дата укладання Договору) середньоринковий ріст цін (коливання) на природний газ склав 0,07% (ресурс грудня 2020 року, передплата) та -4,08% (ресурс листопада 2020 року, передплата). Враховуючи викладене, у проміжку з дати подання тендерної пропозиції 27.11.2020) ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» до дату укладання Договору (21.12.2020) коливання ціни на ринку природного газу не відбувалось.

При цьому, відповідно до експертних висновків Київської торгово-промислової палати, зазначена інформація, яка розміщена на сайті ТБ «Українська енергетична біржа» стосовно ціни на природний газ (ресурс січня 2021):

- у проміжку з 22.12.2020 по 29.12.2020 середньоринковий ріст цін на газ склав 7,76% (експертний висновок від 04.01.2021 № Ц-1/3 - ціна на 22.12.2020 - 7 165,51 з ПДВ за тис. куб. м. та експертний висновок від 04.01.2021 № Ц-1/4 - ціна на 29.12.2020 -7 721,99 з ПДВ за тис. куб. м);

- у проміжку з 29.12.2020 по 30.12.2020 середньоринковий ріст цін на газ склав 4,97% (експертний висновок від 04.01.2021 № Ц-1/4 - ціна на 29.12.2020 - 7 721,99 з ПДВ за тис. куб. м. та експертний висновок від 04.01.2021 № Ц-1/5 - ціна на 30.12.2020 - 8 105,88 з ПДВ за тис. куб. м);

- у проміжку з 30.12.2020 по 05.01.2021 середньоринковий ріст цін на газ склав 5,97% (експертний висновок від 04.01.2021 № Ц-1/5 - ціна на 30.12.2020 - 8 105,88 з ПДВ за тис. куб. м. та експертний висновок від 05.01.2021 № Ц-5/2 - ціна на 05.01.2021 - 8 590,00 з ПДВ за тис. куб. м);

- у проміжку з 05.01.2021 по 12.01.2021 середньоринковий ріст цін на газ склав 4,33% (експертний висновок від 05.01.2021 № Ц-5/2 - ціна на 05.01.2021 - 8 590,00 з ПДВ за тис. куб. м. та експертний висновок від 12.01.2021 № Ц-22/1 - ціна на 12.01.2020 - 8 962,00 з ПДВ за тис. куб. м).

Отже, за даними Київської торгово-промислової палати середньоринковий ріст цін (коливання) на природний газ протягом періоду з 22.12.2020 по 12.01.2021 становив 25,07%.

Зазначені обставини підтверджуються Висновком про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2020-11-11-003529-с від 23.03.2021, проведеним 24.02.2021 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що укладення додаткових угод №1 від 27.01.2021, №2 від 27.01.2021, №3 від 28.01.2021, №4 від 28.01.2021, №5 від 29.01.2021 та №6 від 29.01.2021 до договору №400 від 21.12.2020 відбулось без будь-яких належних на те підстав, всупереч положенням частини 4 та пункту 2 частини 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а також положень договору №400 від 21.12.2020, що не відповідає основним принципам закупівель, визначених ст.5 даного Закону, а саме: добросовісної конкуренції серед учасників, ефективності, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, запобіганні корупційним діям і зловживанням, та порушує інтереси держави, суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання їх недійсними.

У зв`язку із здійсненими висновками суд відхиляє заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві.

Щодо стягнення з відповідача переплати за постачання природного газу з 01.01.2021 по 31.03.2021 в сумі 124 174,64 грн, в тому числі переплати згідно Акту звірки взаємних розрахунків №966 від 13.04.2021 за березень 2021 в сумі 7 631,90 грн, суд зазначає таке.

Як встановлено судом з наданих позивачем матеріалів та не спростовано відповідачем, за період січень-березень 2021 року останній поставив позивачу природний газ загальним обсягом 36,41237 тис. куб.м за договором (з урахуванням вказаних недійсних додаткових угод) на загальну суму 287 957,48 грн, які були повністю сплачені позивачем.

Згідно з п. 7.1 договору ціна за 1000,0 кубічних метрів газу становить 4 498,00 грн.

Отже, відповідач-2 повинен був сплатити за поставлений природний газ загальним обсягом 47331,787 куб. м кошти у розмірі 210182,67 грн (36,41237 тис. куб.м*4498,00 = 163 782,84), тому розмір надмірно сплачених коштів складає 124 174,64 грн.

Разом з цим, у Акті звірки взаємних розрахунків №966 від 13.04.2021, підписаному сторонами у двосторонньому порядку та скріпленому їх печатками, також значиться переплата Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за договором стонам на 31.03.2021 в сумі 7631,90 грн, яка теж безпідставно одержана відповідачем.

За приписами частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 208 ГК України, яка встановлює, що у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Як роз`яснено в пункті 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Тобто, такий спосіб захисту порушеного права як реституційна вимога повинна відповідати ознакам реституції за змістом наведеної вище статті як такої, що за загальним правилом має двосторонній характер та спрямованої на відновлення становища кожної із сторін правочину.

Зазначені правила кореспондуються з нормами статей 1212, 1213 ЦК України.

Відповідно до повернення виконаного за недійсним правочином застосовуються положення глави 83 ЦК України щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, тобто, як інституту, який регулює правовідносини у зв`язку з безпідставним збагаченням особи за рахунок іншої сторони, відповідно до чого і визначається наявність чи відсутність порушеного права особи, що звернулася за судовим захистом.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином застосовуються положення глави 83 Цивільного кодексу України.

Системний аналіз положень ст.ст. 11, 177, 202, ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Загальна умова частини першої ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Як встановлено судом, додатковою угодою № 7 від 31.03.2021 до договору сторони дійшли згоди розірвати договір № 400 на постачання природного газу від 21.12.2020 в частині постачання природного газу з 01.04.2021.

Суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 зроблено висновок, що правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому, незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові. Суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом необхідно керуватися при вирішенні спору. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Хоча позивачем не застосовано до спірних правовідносин норми закону, що регулюють у даному випадку стягнення сплачених коштів, керуючись принципом jura novit curia ("суд знає закони"), суд самостійно здійснив правильну правову кваліфікацію правовідносин, застосувавши норми статей 216, 1212 ЦК України, та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача відповідної суми коштів як безпідставно отриманого майна, зважаючи на встановлену судом недійсність додаткових угод №1 від 27.01.2021, №2 від 27.01.2021, №3 від 28.01.2021, №4 від 28.01.2021, №5 від 29.01.2021 та №6 від 29.01.2021 до договору №400 від 21.12.2020 та його розірвання за взаємною згодою сторін з 01.04.2021.

У частині 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається у якості підтвердження або заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова Верховного Суду у від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18).

Суд зазначає, що відповідач не спростував у встановленому законом порядку викладені позивачем у позові аргументи та надані ним докази.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, зважаючи на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додаткові угоди №1 від 27.01.2021, №2 від 27.01.2021, №3 від 28.01.2021, №4 від 28.01.2021, №5 від 29.01.2021 та №6 від 29.01.2021 до договору №400 на постачання природного газу від 21.12.2020, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (вул. Вікентія Хвойки, б. 18/14, офіс 311, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код 34933742) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, 29013, ідентифікаційний код 21318350) борг у розмірі інфляційні у розмірі 131 806,54 грн та судовий збір у розмірі 15 890,00 грн.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 09.11.2021

Суддя Т. Ю. Трофименко