СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Харків Справа № 917/503/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

від сторін: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, за вх. №2422 П/1 на рішення Господарського суду Полтавської області від "06" липня 2021 р. (суддя Іванко Л.А.) у справі № 917/503/21

за позовом ФОП Бордюкової Юлії Володимирівни, м.Кобеляки, Полтавська область,

до Приватного акціонерного товариства "Кременчуцька виробничо-торгівельна фірма "Кремтекс", м.Кременчук, Полтавська область,

про стягнення 249 106, 07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець Бордюкова Юлія Володимирівна звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 537/21 від 05.04.2021р.) до Приватного акціонерного товариства Кременчуцької виробничо-торгівельної фірми "Кремтекс" про стягнення 249106,07 грн., з них: 147220,00 грн. основного боргу, 93603,51 грн. пені, 5722,92 грн. інфляційних втрат, 2559,64 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду № 1 від 01.01.2017 в частині своєчасної оплати виконаних робіт.

Господарським судом Полтавської області від 06.07.2021 прийнято рішення по справі № 917/503/21, яким позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Кременчуцької виробничо - торгівельної фірми "Кремтекс" (39600, м. Кременчук, вул. 29 вересня, 11/19, ) на користь Фізичної особи - підприємця Бордюкової Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 147220,00 грн. основного боргу, 93603,51 грн. пені, 5722,92 грн. інфляційних втрат, 2559,64 грн. - 3% річних та 3736,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим судом рішенням, Приватне акціонерне товариство «Кременчуцька виробнича-торгівельна фірма «Кремтекс» звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить частково скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 06.07.2021 по справі № 917/503/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову фізичної особи підприємця Бордюкової Юлії Володимирівни в частині нарахування пені у розмірі 93 603 грн 51 коп. відмовити.

Вважає, що рішення по справі, в оскаржуваній частині, прийнято без урахувань приписів ч.2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України в якій зазначено, що пеня встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ. Звертає увагу суду, що позивач подав до суду першої інстанції заяву про зменшення позовних вимог від 24.06.2021, в якій надає правильний розрахунок пені та нараховує пеню у розмірі 10 349,17 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2021 для розгляду справи № 917/503/21 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І. суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кременчуцька виробничо-торгівельна фірма «Кремтекс» на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.07.2021 у справі №917/503/21 залишено без руху з підстав, висвітлених в ухвалі суду.

Після усунення недоліків, зазначених в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 р. Східним апеляційним господарським судом ухвалою від 13.09.2021 р. поновлено Приватному акціонерному товариству Кременчуцька виробничо-торгівельна фірма «Кремтекс» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 06.07.2021 у справі № 917/503/21, відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Кременчуцька виробничо-торгівельна фірма «Кремтекс», зупинено дію рішення господарського суду Полтавської області від 06.07.2021 у справі № 917/503/21 та встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

У зв`язку з відпусткою судді Хачатрян В.С. яка входила до складу колегії суддів, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 04.10.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи за наслідками якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 р. розгляд справи призначено на 04.11.2021 р.

У судове засідання, призначене на 04.11.2021 р. представники сторін не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання сторони було повідомлено належним чином. Явка представників сторін у судове засідання не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до приписів ст.269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. (ч.1 ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі (суддю доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на нижче викладене.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

01.01.2017 року між ФОП Бордюковою Юлією Володимирівною (позивач, виконавець) та Публічним акціонерним товариством Кременчуцької виробничо-торгівельної фірми "Кремтекс" (відповідач, замовник) було укладено договір підряду №1, згідно з п. 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати відповідно до умов цього договору на власний ризик роботу з виготовлення швейних виробів з матеріалів замовника. Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її (п.1.2. договору).

Згідно додаткової угоди від 30.05.2017 року до договору №1 від 01.01.2017 року, відбулася зміна типу та найменування підприємства з Публічного акціонерного товариства Кременчуцька виробничо-торгівельна фірма "Кремтекс" на Приватне акціонерне товариство Кременчуцька виробничо-торгівельна фірма "Кремтекс".

Пунктом 2.1. договору визначено, що замовник передає, а виконавець отримує сировину (або крій), комплектуючи матеріали у терміни, що узгоджені сторонами, згідно додатку до договору. Додаток до договору, в якому вказується найменування, номер моделі, кількість, терміни поставки та виготовлення, вартість виготовлення, є невід`ємною частиною даного договору. Додаток до договору в обов`язковому порядку підписується замовником і виконавцем та скріплюється печатками.

Продукція вважається зданою виконавцем та прийнятою замовником по акту приймання - передачі по кількості, згідно додатку до договору та належного рівня якості, про що засвідчує підпис начальника ВТК фірми замовника в акті прийому - передачі (п. 3.1. договору).

У розділі 4 договору сторони погодили питання ціна та порядку розрахунків.

Так, п. 4.1. договору визначено, що вартість послуг по виготовленню замовлень оплачується у відповідності з діючими розцінками та узгоджуються між замовником та виконавцем на кожну модель окремо, про що вказується у додатку до договору.

Розрахунки за послуги здійснюються в грошовій формі платіжними дорученнями не пізніше 25 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт (п. 4.2. договору).

Пунктом 7.4. договору визначено строк дії даного договору встановлено з 01.01.2017 року до 31.12.2017 року. Якщо сторони за місяць до закінчення строку договору не звернулися з пропозицією про його розірвання, він вважається продовжений на два роки.

Згідно додаткової угоди №2 від 31.12.2019 року до договору підряду №1 від 01.01.2017 року, строк дії даного договору встановлено з 01.01.2017 року до 31.12.2021 року.

На виконання умов договору підряду № 1 від 01.01.2017 року, між сторонами було укладеного:

- додаток від 29.05.2020 року до договору, згідно якого позивач зобов`язався надати послуги з пошиття суконь моделі 98042 у кількості 946 шт. на загальну суму 131730,50 грн., а відповідач зобов`язався оплатити вказану роботу;

- додаток від 31.07.2020 року до договору, згідно якого позивач зобов`язався надати послуги з пошиття спідниць моделі 5 у кількості 1472 шт. на загальну суму 157724,80 грн., а відповідач зобов`язався оплатити вказану роботу;

- додаток від 22.01.2021 року до договору, згідно якого позивач зобов`язався надати послуги з пошиття суконь моделі 2000-10-00-60 у кількості 624 шт. на загальну суму 53040,00 грн. та спідниць моделі 500162-76 у кількості 554 шт. на загальну суму 94180,00 грн., а разом роботи на суму 147220,00 грн., а відповідач зобов`язався оплатити вказану роботу.

Судом першої інстанції також встановлено, що на виконання умов договору підряду №1 від 01.01.2017 року позивачем виконано роботи у повному обсязі, що підтверджується Актом №5/2020 від 29.05.2020 року на виконання робіт (надання послуг), Актом №6/2020 від 31.07.2020 року на виконання робіт (надання послуг), Актом №1/2021 від 22.01.2021 року на виконання робіт (надання послуг), підписаними сторонами (акти містяться в матеріалах справи).

Таким чином, відповідач прийняв виконані позивачем роботи у повному обсязі та без зауважень.

Відповідач за виконані роботи перед позивачем розрахувався частково та з порушенням строку оплати, у зв`язку з чим у нього утворився борг у розмірі 147220,00 грн.

Факт виконання позивачем робіт у повному обсязі відповідач не заперечує на не спростовує.

Крім того, згідно Акту звірки розрахунків від 01.03.2021 року, підписаного представниками обох сторін, відповідач має борг перед позивачем у розмірі 147220,00 грн.

З огляду на не належне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідача борг у розмірі 147220,00 грн., 93603,51 грн пені,5722,92 грн інфляційних втрат та 2559,64 грн три відсотка річних.

Як зазначалося вище, позовні вимоги позивача судом першої інстанції було задоволено повністю. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 93603 грн 51 коп суд дійшов висновку, що розрахунок пені є правильним, заявлений розмір сум відповідає вимогам законодавства, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Про те судова колегія не може погодитися з такими висновками суду з огляду на нижче викладене.

Відповідно до приписів ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно до приписів ч. 6 ст.231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з приписами ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з матеріалів справи позивач за порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором нарахував відповідачу пеню у розмірі 93 603 грн 51 коп.

Зазначена пеня була нараховано позивачем на підставі п.4.3 Договору, яким передбачено, що у разі несплати за виконання замовлень у визначені терміни, Замовник несе відповідальність та сплачує пеню у розмірі 0,3% від вартості послуг по виготовленню швейних виробів за кожен день прострочення платежу.

Суд першої інстанції при перевірки правильності нарахування пені не взяв до уваги приписи ч. 6 ст.231 Господарського кодексу України, якою передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором та положення ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», яким передбачено, що пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня та прийшов до неправильного висновку, що розрахунок пені, який виконано позивачем, є вірним.

Судова колегія, перерахувавши розмір пені, встановила, що її розмір складає 10 349 грн 17 коп, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені підлягали задоволенню тільки на цю суму.

Що стосується посилання заявника апеляційної скарги на не врахування судом першої інстанції положень саме ст.343 Господарського кодексу України, відповідно до якої :

1. Платники і одержувачі коштів здійснюють контроль за своєчасним проведенням розрахунків та розглядають претензії, що виникли, без участі установ банку.

2. Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

3. У разі затримки зарахування грошових надходжень на рахунок клієнта банки сплачують на користь одержувачів грошових коштів пеню у розмірі, що передбачається угодою про проведення касово-розрахункових операцій, а за відсутності угоди про розмір пені - в розмірі, встановленому законом.

4. Платник зобов`язаний самостійно нараховувати пеню на прострочену суму платежу і давати банку доручення про її перерахування з наявних на рахунку платника коштів.

Судова колегія звертає увагу заявника апеляційної скарги, що зазначена стаття міститься у параграфі 1 «Фінанси і банківська діяльність» глави 35 «ОСОБЛИВОСТІ ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ ФІНАНСОВОЇ ДІЯЛЬНОСТІ» та не регулює, правовідносини, які виникають з договорів підряду.

Що стосується посилання заявника апеляційної скарги на наявність заяви фізичної особи-підприємця Бордюкової Юлії Володимирівни про зменшення позовних вимог, то зазначена заява була отримана Господарським судом Полтавської області 19.07.2021, а рішення по справі прийнято 06.07.2021 р. Тобто заява позивача про зменшення позовних вимог надійшла до суду після прийняття господарським судом Полтавської області рішення по справі, у зв`язку з чим ні яким чином не могла бути врахована судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.07.2021 по справі № 917/503/21 зазначена заява була повернута заявникові без розгляду.

Стаття 275 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судова колегія , в даному випадку бере до уваги, приписи ч.4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України якими встановлено, що Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі було не правильно застосовано норми матеріального права у зв`язку з чим рішення по справі в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, в цій частині, про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення пені.

Судові витрати за звернення з апеляційною скаргою покладаються на позивача.

Судові витрати при розгляді справи судом першої інстанції покладаються на позивача та відповідача пропорційне задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кременчуцька виробничо-торгівельна фірма "Кремтекс", м.Кременчук, Полтавська область, на рішення Господарського суду Полтавської області по справі № 917/503/21 від 06.07.2021 задовольнити.

2.Рішення Господарського суду Полтавської області по справі № 917/503/21 від 06.07.2021 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Кременчуцька виробничо-торгівельна фірма "Кремтекс", м.Кременчук, Полтавська область, на користь ФОП Бордюкової Юлії Володимирівни, м.Кобеляки, Полтавська область, пені у розмірі 93603,51 грн. та 3 736, 60 грн. судового збору скасувати.

3.В цій частині прийняти нове рішення.

4.Стягнути з Приватного акціонерного товариства Кременчуцької виробничо - торгівельної фірми "Кремтекс" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. 29 вересня, 11/19, ) на користь Фізичної особи підприємця Бордюкової Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) пеню у розмірі 10 349, 17 грн. та 2 487, 78 грн. витрат по сплаті судового збору.

У стягненні пені у сумі 83254, 34 грн. відмовити.

5.Стягнути з Фізичної особи підприємця Бордюкової Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства Кременчуцької виробничо - торгівельної фірми "Кремтекс" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. 29 вересня, 11/19, ) витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою у сумі 5604, 90 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.11.2021

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов