ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.11.2021 м.Харків Справа № 905/1604/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєва Л.В.,

розглянувши справу №905/1604/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Інвест-Строй» (71101, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 138А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Інвест Холдінг» (85487, Донецька обл., м. Селидове, м. Гірник, вул. Стадіонна, буд. 46)

про стягнення 19 504,60 грн,

без повідомлення (виклику) представників сторін

Суть спору: ТОВ «Енерго-Інвест-Строй» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «ЕІХ» про стягнення 19 504,60 грн, з яких: 14 839,34 грн - інфляційні втрати, 4 665,26 грн - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки товару №12/0320Е від 10.03.2020.

31.08.2021 господарським судом постановлено ухвалу, якою відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач про розгляд даної справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали суду від 31.08.2021 на його юридичну адресу: 71101, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 138А, що зазначена у позові та витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Копія ухвали суду від 31.08.2021 одержана позивачем 07.09.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №645.

Відповідач відзив на позов до суду не подав, при цьому про розгляд даної справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали суду від 31.08.2021 про відкриття провадження у справі на його юридичну адресу: 85487, Донецька обл., м. Селидове, м. Гірник, вул. Стадіонна, буд. 46, що зазначена у позові та витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Копія ухвали суду від 31.08.2021 повернута до суду органом поштового зв`язку з довідкою «за закінченням терміну зберігання».

Також ухвала суду від 31.08.2021 розміщена у ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд судової справи та забезпечення реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, приймаючи до уваги, що подання відзиву на позов є правом відповідача, а не його обов`язком, а також закінчення строку розгляду справи 01.11.2021, відповідно до приписів ч.9 ст.165 ГПК України справа вирішена за наявними у ній матеріалами.

01.11.2021 господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

10.03.2021 між ТОВ «ЕІХ» (відповідач, покупець) та ТОВ «Енерго-Інвест-Строй» (позивач, постачальник) укладено договір поставки товару №12/0320Е (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується виробляти (за наявних можливостей/потужностей), поставляти (доставляти у деяких випадках), встановлювати, налагоджувати, випробовувати та вчиняти інші дії (у виключних випадках) і передавати у власність покупця товар вказаний в специфікаціях до даного договору, які є (будуть) його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується приймати вищевказаний товар, у випадку його відповідності за всіма параметрами замовленому і своєчасно оплачувати його (п. 1.1. договору).

Вартість товару становить: ціну визначену сторонами у специфікації(ях) за кожний окремий замовлений вид товару, який також буде визначатися специфікацією(ями), по кожному виду (найменуванню, маркуванню, характеристиці, іншому пов`язаному) окремо (п. 1.2. договору).

Сума договору буде складатись із сум всіх вкладених специфікацій до цього договору та становити остаточну суму, після закінчення терміну дії (припинення) або розірвання даного договору. Дана сума може змінюватися за домовленістю сторін у випадках обумовлених нормами чинного законодавства, держави Україна (приклад: у випадку розірвання повністю або частково специфікації чи відмови від неї у односторонньому порядку чи за згодою сторін, згідно з законом та т. і.) (п. 1.3. договору).

Найменування товару, термін поставки, ціна одиниці, сума, місце доставки, умови поставки та інше необхідне буде визначатись сторонами у специфікації(ях), як невід`ємних частинах цього договору та будуть становити договірні зобов`язання сторін договору. Сторони вправі визначити будь - яку обумовлену і необумовлену даним договором умову у специфікації до нього, а також конкретизувати, уточнити, змінити або інше таку умову (умови) (п. 1.5 договору).

Кількість товару, що передається постачальником на умовах даного договору, відображається у видаткових накладних. Товар замовляється партіями, в межах спцифікації(ях) до цього договору, в повному обсязі або частинами/партіями, що є меншими за весь обсяг визначений у специфікації(ях) та оформлюється усним (телефоном та/або безпосередньо при розмові) та/або письмовим (у довільній формі) замовленням, з відображенням необхідної кількості товару (п. 1.6 договору).

Право власності (володіння, користування та розпорядження) на товар переходить від постачальника покупцю у момент настання першої події (або одночасно): 1. оплати покупцем товару згідно з п. п. 2.2, 2.3, 2.4 ч. 2 договору; 2. отримання покупцем товару та підписання товаросупровідних документів. Право власності на товар може переходити від постачальника покупцю у інших випадках, прямо обумовлених нормами чинного законодавства держави Україна (п. 1.9 договору).

Загальна вартість товару за ним становить суму вартості товару за усіма розрахунковими накладними (п. 2.1. договору).

Оплата проводиться у безготівковому порядку в національній грошовій одиниці держави Україна (грошовий знак) - гривня/UAH, на підставі виставленого до сплати постачальником покупцю рахунка, на умовах визначених у кожній специфікації до договору окремо (п. 2.2. договору).

Датою оплати вважається дата зарахування (надходження до банківського рахунку постачальника) коштів на розрахунковий рахунок постачальника, визначений у договорі, виставленому рахунку до сплати, листі, з вказаним рахунком для розрахунків, адресованому покупцю (п. 2.3. договору).

Порядок розрахунків обов`язково встановлюється/прописується у кожній специфікації(ях) до цього договору окремо. У випадку відсутності вказаного у специфікації(ях) порядку розрахунків ним є розрахунок згідно п. п. 2.2, 2.3, 2.4 даного договору (п. 2.4 договору).

Здача - приймання товару провадиться уповноваженими представниками покупця й постачальника. Датою передачі товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін видаткових накладних (та/або інших документів підтверджуючих факт приймання - передачі), зо відповідає вимогам ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (п. п.3.1, 3.4 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 (п. 8.1. договору).

Відповідно до специфікації № 3 від 03.04.2020 до договору сторонами було погоджено поставку товару «вугілля марки Г (Г2) 0-200» у кількості 376,95 тон за ціною 950,00 грн. за 1 тону, на загальну суму 358 102,50 грн. без ПДВ, строк поставки - квітень 2020 року, умови оплати - з відстрочкою платежу з дати відвантаження до 4 банківських днів включно.

У рішенні господарського суду Донецької області від 05.08.2020 у справі №905/934/20 встановлено, що на виконання умов вказаних договору та специфікації за актом прийому передачі товару від 03.04.2020 та видатковою накладною № 25 від 03.04.2020 ТОВ «Енерго-Інвест-Строй» поставлено ТОВ «ЕІХ» товар на суму 358 102,50 грн, оплата якого мала бути здійснена останнім у строк до 09.04.2020 включно.

У цій справі судом встановлено, що ТОВ «ЕІХ» неналежним чином виконано свої зобов`язання та здійснено лише часткову оплату отриманого товару, а саме: 16.04.2020 - 200 000 грн (до звернення ТОВ «Енерго-Інвест-Строй» до суду з позовом) та 19.05.2020 - 40 000 грн (під час розгляду справи у суді).

За результатами розгляду справи господарським судом позовні вимоги ТОВ «Енерго-Інвест-Строй» до ТОВ «ЕІХ» задоволено частково; закрито провадження у справі в частині стягнення 40 000 грн боргу за відсутністю предмета спору; стягнуто з ТОВ «ЕІХ» на користь ТОВ «Енерго-Інвест-Строй» основний борг у розмірі 118 102,50 грн, штраф у розмірі 35 810,25 грн та судовий збір у розмірі 2 308,70 грн.

26.08.2020 рішення господарського суду Донецької області від 05.08.2020 у справі №905/934/20 набрало законної сили та 08.09.2020 на його виконання господарським судом видано відповідний наказ.

28.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненком О.В. відкрито виконавче провадження № 63150297 щодо примусового виконання наказу від 08.09.2020 № 905/934/20.

09.07.2021 позивач направив відповідачу претензію №244/2021 з вимогою про сплату 175 726,05 грн, з яких: 118 102,50 грн залишок боргу за поставлений товар, 35 810,25 грн. штраф, 2 308,70 грн судовий збір по справі №905/934/20, 14 839,34 грн інфляційні втрати, 4 665,26 грн 3% річних.

Оскільки відповідачем несвоєчасно здійснювались розрахунки за отриманий товар та станом на дату подання даного позову не сплачено залишок боргу, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 14 839,34 грн, 3 % річних у розмірі 4 665,26 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

За приписами до ст. 202 ГК України та ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Із обставин, які встановлені рішенням господарського суду Донецької області від 05.08.2020 у справі №905/934/20, та з матеріалів справи № 905/1604/21, що наразі розглядається судом, вбачається, що відповідачем здійснювались розрахунки за договором № 12/0320Е від 10.03.2020 та специфікацією № 3 від 03.04.2020 несвоєчасно та станом на даний час у нього існує борг за товар, який поставлений за актом прийому передачі товару від 03.04.2020 та видатковою накладною № 25 від 03.04.2020, у розмірі 118 102,50 грн.

При цьому, рішення господарського суду Донецької області від 05.08.2020 у справі №905/934/20 є таким, що набрало законної сили, а тому в силу положень ч.4 ст.75 ГПК України обставини, які ним встановлені, не потребують доказуванню.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з правовою позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04.06.2019 у справі №916/190/18, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст.625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Конструкція ст.625 ЦК України та її буквальне тлумачення дають змогу зробити висновок, що інфляційні втрати, нараховані на суму боргу та 3% річних є окремими складовими доданими до боргу, тобто до основного зобов`язання. Тільки в такому разі, коли існує основне грошове зобов`язання, нарахування означених сум уявляється можливим за весь період прострочення і до його виконання, не зважаючи на рішення суду, яким тільки фіксуються суми, що підлягають до стягнення, в тому числі і 3% річних та інфляційні нарахування.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних за загальний період з 10.04.2020 по 09.07.2021 у розмірі 4 665,26 грн та інфляційні втрати за загальний період з квітня 2020 року по червень 2021 року (фактично нарахування здійснено по травень 2021 року) у розмірі 14 839,34 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних за загальний період з 10.04.2020 по 09.07.2021 на суму боргу за актом прийому передачі товару від 03.04.2020 та видатковою накладною № 25 від 03.04.2020 (з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат), судом встановлено його відповідність обставинам щодо прострочення відповідача.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з квітня 2020 року по травень 2021 року на суму боргу за актом прийому передачі товару від 03.04.2020 та видатковою накладною № 25 від 03.04.2020 (з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат), судом встановлено його відповідність обставинам щодо прострочення відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4 665,26 грн та інфляційних втрат у розмірі 14 839,34 грн, а отже і про їх задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір у розмірі 2 270 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 238, 240, 252 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Інвест-Строй» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Інвест Холдінг» (85487, Донецька обл., м. Селидове, м. Гірник, вул. Стадіонна, буд. 46, ідент. код 41368139), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Інвест-Строй» (71101, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 138А, ідент. код 40473265) інфляційні втрати у розмірі 14 839 (чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять дев`ять) грн. 34 коп., 3% річних у розмірі 4 665 (чотири тисячі шістсот шістдесят п`ять) грн. 26 коп., судовий збір у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 04.11.2021.

Суддя Л.В. Ніколаєва