УХВАЛА

04 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 917/1746/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С. В. головуючий (доповідач), Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фонду державного майна України

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 (головуючий - Мартюхіна Н.О., судді: Геза Т.Д., Здоровко Л.М.) та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 (суддя Киричук О.А.)

у справі №917/1746/19

за позовом Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України",

до Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1.Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, 2.Державної аудиторської служби України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фонду державного майна України,

про стягнення 77174270,34 грн

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів"

до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Тенденції",

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОС ЛТД",

3.Товариства з обмеженою відповідальністю "БОСТ-ЛОСТ",

4.Товариства з обмеженою відповідальністю "Злато Нива",

5.Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Груп",

6.Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно Агротрейдинг",

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Фонд державного майна України повторно звернувся безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить: поновити строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020; скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов - задовольнити. До касаційної скарги також додано платіжні доручення від 27.04.2021 №381 та від 20.05.2021 №477 про сплату судового збору у сумі 750000,00 грн та 736855,00 грн відповідно.

Ухвалою Верховного Суду від 21.09.2021 підстави, наведені у клопотанні Фонду державного майна України про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19, визнано неповажними; касаційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19 залишено без руху на підставі частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Скаржнику надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали шляхом подання Суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення та наданням доказів в підтвердження поважності причин пропуску встановленого строку.

Роз`яснено наслідки невиконання ухвали Верховного Суду, передбачені абзацом 2 частини третьої статті 292 ГПК України.

Ухвалу Верховного Суду від 21.09.2021 Фондом державного майна України отримано 29.09.2021, останнім днем строку на усунення недоліків касаційної скарги є 11.10.2021 (з урахуванням вихідних днів).

Фонд державного майна України 11.10.2021 (згідно зі штампом Верховного Суду "Скриня"), у встановлений судом строк, подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги від 11.10.2021, до якої додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19.

У клопотанні Фонд державного майна України обґрунтовує підстави для поновлення строку на касаційне оскарження тим, що при первинному зверненні з касаційною скаргою скаржником заявлялись клопотання про відстрочення сплати судового збору на певний строк, у зв`язку зі значним розміром судового збору у цій справі та обмеженим фінансуванням, що стало значною перешкодою для направлення касаційної скарги Фонду державного майна України. При цьому скаржник зазначає про те, що на час вдруге поданої касаційної скарги (від 09.07.2021 №10-25-15653) судовий збір було сплачено у повному обсязі згідно платіжних доручень від 27.04.2021 №381 та від 20.05.2021 №477.

Колегія суддів зауважує, що зазначена причина не визнається судом поважною та не може вважатися такою, що дійсно перешкоджала зверненню з касаційною скаргою у передбачений законом строк, оскільки скаржнику вже надавався строк для усунення недоліків, він був обізнаний щодо необхідності їх усунення, при цьому своїм правом на усунення недоліків скористався лише частково. Вказані обставини свідчать про невжиття скаржником всіх необхідних заходів для дотримання вимог процесуального законодавства, встановлених для звернення з касаційною скаргою в межах передбаченого законом строку.

Суд враховує те, що: (1) предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 (повний текст складено та підписано - 01.03.2021) строк на оскарження якої відповідно до ГПК України закінчився 22.03.2021, (2) судовий збір у встановленому законом розмірі був повністю сплачений 20.05.2021, (3) ухвала про повернення первісно поданої касаційної скарги винесена 31.05.2021 (скаржником отримана 10.06.2021, що підтверджується даними, які містяться на сайті Укрпошти при перевірці поштового відправлення за трек-номером - 527), (4) вдруге із касаційною скаргою скаржник звернувся лише 13.07.2021, тобто із значним перебігом встановленого законом двадцятиденного процесуального строку, коли сплата судового збору вже не була перешкодою для звернення із касаційною скаргою.

Пунктом 1 статті 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Щодо посилання скаржника на практику Верховного Суду при розгляді клопотань про поновлення строку на подання касаційної скарги, то Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд зазначає, що клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

За оцінкою Суду скаржником не наведено таких переконливих аргументів, які б свідчили про наявність особливих та непереборних обставин, що перешкоджали у строк встановлений законом звернутися з належно оформленою касаційною скаргою.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Верховний Суд, розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та оцінивши зазначені скаржником причини на предмет їх поважності, дійшов висновку, що Фонд державного майна України не навів переконливих аргументів щодо неможливості своєчасного оскарження судового рішення, а отже пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, яких особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути при зверненні із касаційною скаргою.

За таких обставин, суд касаційної інстанції відхиляє клопотання про поновлення строку та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду державного майна України на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 287, 288, 292, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фонду державного майна України у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19.

2. Відмовити Фонду державного майна України у відкритті касаційного провадження у справі №917/1746/19 на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

3. Копію цієї ухвали, касаційну скаргу від 09.07.2021 та додані до неї матеріали (в тому числі платіжні доручення від 27.04.2021 №381 та від 20.05.2021 №477 про сплату судового збору в сумі 750000 грн та 736855 грн відповідно) надіслати скаржникові; копію цієї ухвали - іншим учасникам справи. Копію касаційної скарги залишити у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С. В. Бакуліна

Судді Г. О. Вронська

Н. М. Губенко