ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2021 р. Справа №910/4393/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Суліма В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ АСМ-Запчастини"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2021

у справі №910/4393/21 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ АСМ-Запчастини"

про стягнення 128 420,85 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк" (далі - ПАТ "Айбокс Банк") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ АСМ-Запчастини" (далі - ТОВ "Київ АСМ-Запчастини") заборгованості у розмірі 128 420,85 грн, з яких: 61 762,00 грн - основний борг, 23 538,42 грн - пеня, 39 265,40 грн - тридцять п`ять процентів річних, 3 855,03 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано зобов`язання за договором про надання гарантії від 14.02.2018 №666-0218/KAZ3t по сплаті 61 762,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 у справі №910/4393/21 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Київ АСМ-Запчастини" на користь ПАТ "Айбокс Банк" 60 000,00 грн основного боргу, 3 720,00 грн інфляційних втрат, 38 145,21 грн тридцяти п`яти процентів річних, 22 866,89 грн пені, а також 2 204,80 грн витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Київ АСМ-Запчастини" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 скасувати, в частині стягнення з відповідача збитків та пені, ухвалити в цій частині нове рішення яким визначити до стягнення з відповідача суму інфляційних витрат за період з 06.02.2021 по 09.03.2021 в розмірі 600,00 грн та суму пені, за порушення грошових зобов`язань за період з 06.02.2021 по 09.03.2021, у розмірі 639,45 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення в частині стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та пені з порушенням норм процесуального права та неправильно застосувавши норми матеріального права, здійснивши невірні висновки щодо розміру сум, що підлягають стягненню за такими вимогами позивача.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Київ АСМ-Запчастини" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Кропивна Л.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Київ АСМ-Запчастини" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 у справі №910/4393/21 залишено без руху, на підставі частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

1 вересня 2021 року, через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду, на виконання вимог ухвали суду, заявником усунуто недоліки апеляційної скарги.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кропивної Л.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 02.09.2021 по справі №910/4393/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/4393/21. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень, клопотань та письмових пояснень - до 27.09.2021.

27 вересня 2021 року, через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду, від ПАТ "Айбокс Банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Пашкіної С.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 02.11.2021 по справі №910/4393/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Сулім В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2021, колегією суддів в зазначеному складі, прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Київ АСМ-Запчастини" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 у справі №910/4393/21.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд, в межах доводів апеляційної скарги, дійшов до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.02.2018 між сторонами укладено договір про надання гарантії №666-0218/KAZ3t, за умовами якого позивач (гарант) надає Публічному акціонерному товариству "Укрпошта" (далі - ПАТ "Укрпошта") (бенефіціар) банківську гарантію, згідно з умовами якої гарантує перед бенефіціаром виконання відповідачем (принципалом) його зобов`язань щодо укладення з бенефіціаром договору. Гарантія є необхідною для участі принципала у відкритих торгах, що оголошує бенефіціар.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 договору гарантія видається на суму 60 000,00 грн. Гарантія видається на строк по 18.05.2018 включно.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 договору, у разі виконання гарантом зобов`язань принципала, які забезпечені гарантією, він згідно з вимогами чинного законодавства України, набуває прав зворотної вимоги (регресу) до принципала в межах суми, фактично сплаченої ним за гарантією. Принципал зобов`язаний погасити свої грошові зобов`язання перед гарантом, які виникли внаслідок виконання гарантом його зобов`язань перед бенефіціаром, які забезпечені гарантією, протягом 2-ох робочих днів з моменту отримання відповідної вимоги від гаранта.

14 лютого 2018 року позивач видав гарантію №666-0218/KAZ3t відповідно до умов якої, прийняв на себе безумовні та безвідкличні зобов`язання здійснити ПАТ "Укрпошта" платіж в сумі 60 000,00 грн, у випадку настання обставин, які передбачені цією гарантією. Строк дії гарантії по 18.05.2018 включно.

Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2019, у справі №910/11142/18, у зв`язку із порушенням ТОВ "Київ АСМ-Запчастини" зобов`язання перед ПАТ "Укрпошта" з укладення договору та невиплатою позивачем, як гарантом у визначений строк гарантійного забезпечення, з позивача на користь ПАТ "Укрпошта" стягнуто 60 000,00 грн тендерного забезпечення на підставі банківської гарантії від 14.02.2018 №666-0218/KAZ3t, а також 1 762,00 грн судового збору.

Дане судове рішення набрало законної сили та до суду вищої інстанції не оскаржувалося.

На виконання вищевказаного судового рішення, 16.05.2019 позивач сплатив ПАТ "Укрпошта" 61 762,00 грн, що підтверджується банківською випискою по особовим рахункам ПАТ "Айбокс Банк" за період з 01.01.2018 по 29.12.2020.

16 травня 2019 року банк надіслав відповідачу вимогу №1675/04-б/б-04 про виплату йому сплачених за банківською гарантією від 14.02.2018 №666-0218/KAZ3t коштів у розмірі 61 762,00 грн.

Посилаючись на те, що відповідач вказані кошти не сплатив, позивач, на підставі статті 569 Цивільного кодексу України, просив задовольнити позов. Стягнути з відповідача 61 762,00 грн основного боргу, 3 855,03 грн боргу з урахуванням втрат внаслідок інфляції за час прострочення, 39 265,40 грн тридцяти п`яти процентів річних, пеню у розмірі 23 538,42 грн, а також понесені ним судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з положеннями статті 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

За змістом статті 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності до статті 561 ЦК України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Відповідно до вимог частини 1 статті 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Доказів сплати відповідачем на користь позивача належних коштів суду не надано.

Враховуючи, що відповідач не відшкодував позивачу, як гаранту, сплачену останнім гарантійну суму, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог статті 569 ЦК України підлягає стягненню 60 000,00 грн боргу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги про стягнення з відповідача 1 762,00 грн, що становлять суму судового збору, сплаченого позивачем на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 у справі №910/11142/18 задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Зі змісту вищенаведених положень вбачається, що судовим збором є плата особи за подання до суду, зокрема, позовної заяви, яка не відноситься до способів забезпечення виконання матеріально-правових зобов`язань контрагентів за договором, а відтак і не може бути включена до складу спірної суми сплаченої позивачем гарантії.

Відповідно до умов пунктів 3.2, 6.3 договору, у випадку виконання гарантом зобов`язань принципала, які забезпечені гарантією, принципал сплачує гаранту плату у розмірі тридцяти п`яти процентів річних від суми коштів, яка фактично сплачена гарантом бенефіціару за наданою гарантією. Проценти нараховуються гарантом щомісяця за період з 1-го по останнє число поточного місяця, виходячи з фактичної кількості днів у місяці і 365/366 днів у році. Нарахування процентів за місяць, у якому грошові кошти фактично сплачені гарантом бенефіціару, починається з дня здійснення гарантом такої проплати за гарантією (включно). Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день повного погашення принципалом зворотних вимог гаранта, які виникли в результаті здійснення гарантом проплати за виданою гарантією.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, з яким погоджується суддівська колегія, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат, а також процентів річних з простроченої суми, підлягають частковому задоволенню з урахуванням фактичного розміру прострочених сум, виходячи із суми боргу 60 000,00 грн, а не з 61 762,00 грн, з чого виходив позивач у своєму розрахунку.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог статті 625 ЦК України, підлягають стягненню 3 720,00 грн інфляційних втрат та 38 145,21 грн процентів річних з простроченої суми.

Відповідно до пункту 6.3 договору, в разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань за договором винна сторона сплачує пеню, розмір якої розраховується виходячи із ставки 0,1% від суми гарантії за кожен день прострочення, але не більше ніж подвійна облікова ставка НБУ.

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Водночас, колегія сіддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню на суму 22 866,89 грн, нараховану в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, оскільки місцевим господарським судом при ухваленні спірного рішення не враховано приписи частини 6 статті 232 ГК України.

Колегія суддів звертає увагу на положення частини 6 статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів, які свідчать про встановлення законом чи укладеним між сторонами договором більш тривалого строку нарахування цієї штрафної санкції, ніж встановлений частиною 6 статті 232 ГК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що нараховування пені по вищезазначеній угоді за кожен день прострочення має припинитися через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши власний перерахунок пені, колегія суддів прийшла до висновку, що до стягнення з відповідача підлягає сума пені в розмірі 10 204,93 грн пені, нарахована за період з 23.05.2019 по 23.11.2019, на суму основного боргу в розмірі 60 000,00 грн.

Доводи відповідача щодо відсутності жодних доказів того, що лист-вимога від 16.05.2019 №1675/04-б/б-04 не направлялася позивачем та не отримувалася відповідачем спростовуються колегією суддів, оскільки у матеріалах справи наявна вищенаведена претензія, а також докази її направлення банком на адресу відповідача. Факт направлення позивачем листа-вимоги від 16.05.2019 №16 відповідачем у суді першої інстанції не заперечувався, а тому місцевий господарський суд вірно встановив факт направлення вищевказаної вимоги, за наявними у матеріалах справи доказами, що відповідає процесуальним вимогами чинного законодавства. Крім того, судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права, з урахуванням умов договору про надання гарантії від 14.02.2018 №666-0218/KAZ3t, та вірно обрано дату початку для обрахунку пені та збитків внаслідок інфляції - 23.05.2019.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до статті 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Київ АСМ-Запчастини" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 у справі №910/4393/21 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ АСМ-Запчастини" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 у справі №910/4393/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 у справі №910/4393/21 змінити. Викласти резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ АСМ-Запчастини" (03680, м. Київ, проспект Відрадний, 52-Б, код 38672402) на користь Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (03150, м. Київ, вул. Ділова, 9-А, код 21570492) 60 000 грн боргу, 3 720 грн збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 38 145,21 грн 35% процентів річних з простроченої суми, 10 204,93 грн пені, 1 980,98 грн. витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.".

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (03150, м. Київ, вул. Ділова, 9-А, код 21570492) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ АСМ-Запчастини" (03680, м. Київ, проспект Відрадний, 52-Б, код 38672402) 1 732,15 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

5. Матеріали справи №910/4393/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Сулім

С.І. Буравльов