ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2072/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради

до Білоцерківської міської дитячої громадської організації «Діабет - це життя»

прo стягнення 10 500,45 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (надалі - позивач) до Білоцерківської міської дитячої громадської організації «Діабет - це життя» (надалі - відповідач) прo стягнення 10 500,45 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.08.2021 року відкрито провадження у справі № 911/2072/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.09.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 16.08.2021 року від позивача надійшло клопотання № 01-18/251 від 11.08.2021 року про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.09.2021 року підготовче засідання відкладено на 28.09.2021 року.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 28.09.2021 року не з`явився.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 28.09.2021 року не з`явився.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 28.09.2021 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 12.10.2021 року.

В судове засідання 12.10.2021 року представники сторін не з`явились, відповідачем заперечень проти позову не подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

В судовому засіданні 12.10.2021 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 05.06.2012 року між Управлінням комунальної власності Білоцерківської міської ради (правонаступником якого є управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради) та Білоцерківською міською дитячою громадською організацією «Діабет - це життя» було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 485 (далі - Договір), за умовами якого позивач (Орендодавець) передав, а відповідач (Орендар) прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 44,80 кв.м, яке розташоване на другому поверсі чотирьохповерхової нежитлової будівлі за адресою: Київська область, м.Біла Церква, вул.Леся Курбаса, 3. Вказане приміщення було фактично передано відповідачу за актом прийому-передачі у день укладення договору, тобто 05.06.2012 року.

Згідно з п.3.1 Договору розмір орендної плати визначається на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» і становить 486,16 грн. за перший місяць оренди та перераховується Орендарем Орендодавцю не пізніше останнього числа місяця, за який вона вноситься.

Згідно з п. 3.2 Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за поточний місяць. Пунктом 4.2 Договору передбачено обов`язок Орендаря своєчасно та у повному обсязі оплачувати орендну плату.

Пунктом 3.5 Договору передбачено сплату Орендарем орендної плати по день фактичного звільнення об`єкта оренди та передачі його Орендодавцю за актом прийому-передачі включно.

Позивач зазначає, що 31.05.2014 року орендоване нежитлове приміщення було повернуто з оренди, однак відповідачем не виконано обов`язок по сплаті орендної плати за орендоване приміщення по день його фактичного звільнення.

Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати за користування орендованим майном своєчасно та в повному обсязі, внаслідок чого за ним обліковується борг з орендної плати, який становить 9 723,65 грн.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку боргу, орендне користування всього тривало в період з 05.06.20212 року по 05.06.2013 року, за який було нараховано 11 595,70 грн. орендної плати, яка оплачена відповідачем лише в сумі 1 872,05 грн. Таким чином, за відповідний період орендного користування відповідачем не сплачено 9 723,65 грн. орендних платежів, що ним не заперечено та не спростовано.

Позивач зазначає, що станом на дату звернення до суду, вказана заборгованість не сплачена, що підтверджується Карткою рахунку 361 за 05.06.2012 - 31.05.2021 за даними бухгалтерського обліку та довідкою № 04-21/34 від 09.07.2021 року.

Досудове врегулювання спору позивачем здійснювалось у формі направлення відповідачу претензії за №01-20/26 від 05.05.2021 року про необхідність оплати заборгованості по орендній платі та пені.

Відповідно до п.8.2 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 0,041% від суми недоплати за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. У разі зміни облікової ставки НБУ, відповідно змінюється розмір пені.

У відповідності до розрахунку заборгованості по пені за Білоцерківською міською дитячою громадською організацією «Діабет - це життя» до договору оренди нежитлового приміщення № 485 від 05.06.2012 року, розмір штрафної санкції - пені становить 776,80 грн.

В ході розгляду спору відповідачем позовні вимоги не заперечені та не спростовані, відзив на позов не надано, про застосування позовної давності не заявлено.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч.6 ст.283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З врахуванням наданих позивачем пояснень та доказів, судом досліджено та встановлено, що матеріалами справи підтверджується факт передачі позивачем відповідачу 05.06.2012 року в оренду нежитлового приміщення площею 44,80 кв.м, яке розташоване на другому поверсі чотирьохповерхової нежитлової будівлі за адресою: Київська область, м.Біла Церква, вул.Леся Курбаса, 3.

За період оренди всього було нараховано 11 595,70 грн. орендної плати, яка оплачена відповідачем лише в сумі 1 872,05 грн. Таким чином, матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача зі сплати орендних платежів в сумі 9 723,65 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується існування простроченої заборгованості відповідача протягом наведених в позові періодів прострочення, відповідач є таким, що порушив виконання зобов`язання, що є підставою для застосування до нього передбаченої Договором та законом відповідальності.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.8.2 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 0,041% від суми недоплати за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. У разі зміни облікової ставки НБУ, відповідно змінюється розмір пені.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, пеня нарахована на фактичні суми заборгованості протягом шести місяців їх існування, що відповідачє вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам, про застосування позовної давності відповідачем не заявлено. Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача 776,80 грн. пені обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і підлягають задоволенню.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача орендних платежів за Договором і сумі 9 723,65 грн. та пені в сумі 776,80 грн. правомірні і підлягають задоволенню.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, ст.ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради до Білоцерківської міської дитячої громадської організації «Діабет - це життя» прo стягнення 10 500,45 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Білоцерківської міської дитячої громадської організації «Діабет - це життя» (09100, Київська обл., м.Біла Церква, вул.Шолом Алейхема, 42, кв.20, ідентифікаційний код юридичної особи 38009869) на користь Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (09100, Київська область, м.Біла Церква, вул.А.Шептицького, 2, ідентифікаційний код юридичної особи - 20577351) 9723,65 грн. боргу, 776,80 грн. пені та 2270 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 05.11.2021 року