ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2021 р. Справа№ 910/960/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Барсук М.А.

за участю секретаря судового засідання: Яценко І.В.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 (дата підписання рішення 15.04.2021)

у справі № 910/960/21 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Екоінвест"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Кабінет міністрів України;

2) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

3) Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 5 109 964,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Екоінвест" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 5 109 964,67 грн., у зв`язку із тим, що з березня 2020 року відповідач порушує свої договірні зобов`язання із вчасної оплати за придбану електричну енергію.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 3 940 689,66 грн, пеню у розмірі 699 746,34 грн, штраф в розмірі 275 848,25 грн, 3% річних у розмірі 55 433,94 грн, інфляційне збільшення у розмірі 124 417,49 грн та судовий збір у розмірі 76 442,53 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги, прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі № 910/960/21 в частині стягнення заборгованості за електричну енергію розмірі 3 940 689,66 грн, пеню у розмірі 699 746,34 грн штраф у розмірі 275 848,25 грн, 3% річних у розмірі 55 433,94 грн, інфляційне збільшення у розмірі 124 417,49 грн та судовий збір у розмірі 76 442,53 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати за подання цієї апеляційної скарги покласти на позивача.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, судом першої інстанції не враховано специфіку правовідносин, що врегульовані спеціальним законодавством, що визначають порядок (спосіб) виконання спірного зобов`язання відповідачем, а також визначають джерела отримання грошових коштів для здійснення розрахунків з виробниками електричної енергії за "зеленим тарифом", в тому числі позивачем, як наслідок, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині, присудженої оскаржуваним рішення, що підтверджується наступним:

- місцевим господарським судом не застосовано норм п. 5 ч. 1 ст. 92 Конституції України, ст.ст. 33 ,62, 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", ст. 196 ГК України, які підлягали застосування до спірних правовідносин та неправильного застосування ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 174, 193, 196 ГК України;

- господарським судом порушено положення ст. 530 ЦК України, оскільки відсутність хоча б однієї із умов, що передбачені п. 10.4 порядку, виключає виникнення зобов`язання відповідача з оплати 100% вартості відпущеної продавцями за "зеленим" тарифом електричної енергії попереднього розрахункового місяця. Проте, місцевим господарським судом не встановлено дати отримання позивачем актів купівлі-продажу спірного періоду, тоді як матеріали справи не містять підтвердження направлення актів купівлі-продажу та доказів, що підтверджують дати отримання відповідачем таких актів купівлі-продажу;

- судом першої інстанції не застосовано норми Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020 № 810-ІХ;

- господарським судом не застосовано положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 233 ГК України, хоча відповідне клопотання заявлялось відповідачем при розгляді даної справи;

- місцевим господарським судом не застосовано ст. 614 ЦК України, як підстави для звільнення від відповідальності відповідача, оскільки обсяги виконання зобов`язання відповідачем з оплати відпущеної електроенергії виробникам за "зеленим" тарифом ставиться Законом та Порядком в залежність від виконання зазначених спеціальних обов`язків НЕК "Укренерго".

Скаржник вказує на те, що джерелом надходження грошових коштів для розрахунків з продавцями електричної енергії за "зеленим" тарифом є платежі, пов`язані з оплатою НЕК "Укренерго" послуг відповідача із забезпечення збільшення частики виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Одночасно змістом зазначених послуг є забезпечення виконання наведених спеціальних обов`язків НЕК "Укренерго" та відповідачем. Таким чином, регулювання зобов`язань з купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом не вичерпуються умовами договору.

Скаржник посилається на те, що виконання його грошових зобов`язань перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років на підставі пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020 №810, набрав чинності з 01.08.2020,

На думку скаржника, матеріали справи не містять доказів недотримання відповідачем наведеного порядку (способу) виконання грошового зобов`язання за договором щодо спірного періоду, передбаченого Законом та зазначеним Порядком. Одночасно, оскаржуване рішення в частині стягнення несплаченої суми відпущеної у спірному періоді електричної енергії, змістом якого є примусове виконання зобов`язання в натурі, не узгоджується із порядком (способом) його виконання, що також є підтвердженням порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України. Відповідно, позовні вимоги позивача, що зводяться до повної оплати електричної енергії спірного періоду у відсутність доказів виконання НЕК "Укренерго" спеціальних обов`язків з оплати послуги спірного періоду не відповідають порядку, а також способу виконання грошового зобов`язання, визначених законодавчим регулюванням, відтак, такі вимоги не підлягали задоволенню судом.

Так, при вирішенні питання застосування положень ст. 551 ЦК України та ч.ч. 1, 2 ст. 233 ГК України відповідач просив врахувати правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 913/698/19, від 09.03.2021 у справі № 924/441/20, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19, від 03.10.2019 у справі № 914/2202/18, отже, з урахуванням специфіки спірних правовідносин, фінансового стану відповідача, характеру його діяльності, що не пов`язана з отриманням прибутку, а зумовлена виключно виконанням спеціальних обов`язків, дій позивача, що спрямовані лише на отримання додаткового прибутку за рахунок державного підприємства, штрафні санкції та 3% річних та інфляційні збитки підлягали зменшенню господарським судом до 1 грн.

Щодо безпідставності задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, скаржник зазначає, що зважаючи на той факт, що в основу формули розрахунку "зеленого" тарифу на кожен період постачань входить середній курс гривні до євро за відповідні останні 30 календарних днів, є очевидним, що втрати позивача від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти, тому в даному випадку інфляційні втрати стягненню не підлягають.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 21.07.2021, вказує на те, що враховуючи невиконання відповідачем своїх фінансових зобов`язань, очевидним є настання додаткової фінансової відповідальності, передбаченої як договором, так і законодавством. Ані договором, ані Порядком, ані положеннями ст. 65 Закону України "Про ринок електроенергії" не визначено прямої залежності виконання зобов`язань гарантованого покупця щодо оплати відпущеної виробником за "зеленим" тарифом електроенергії з виконанням зобов`язань оператором системи передачі (ПрАТ "НЕК "Укренерго") щодо оплати послуг гарантованого покупця із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Враховуючи наявні підписані позивачем та відповідачем акти, а також те, що постановами НКРЕКП затверджено розмір вартості послуги, строк виконання зобов`язання з оплати придбаної продукції на момент звернення з позовом є таким, що настав, а фактичних, законодавчо установлених механізмів для погашення заборгованості відповідача в реальності не існує і в свою чергу, посилання на їх наявність є не релевантним до фактичних обставин. Невиконання відповідачем фінансових зобов`язань призвело до значної матеріальної шкоди для позивача і позивач вважає, що стягнення визначених штрафних санкцій з відповідача є справедливим та необхідним для відновлення фінансового становища позивача, що існувало до вчинення порушень договірних зобов`язань відповідачем.

Узагальнені доводи письмових пояснень

Кабінет Міністрів України у письмовому поясненні, поданому до суду 19.08.2021, просить суд врахувати доводи щодо порядку виконання спеціальних обов`язків покладеного на учасників ринку електричної енергії, порядку розрахунків за електричну енергію за "зеленим" тарифом, визначеному в Закону України "Про ринок електричної енергії" та Порядком купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі № 910/960/21 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у письмових поясненнях просив розглянути дану справу без участі представника та з урахуванням інформації, наведеної у поясненнях.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" у письмових поясненнях від 30.08.2021 зазначає про те, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діяльністю НЕК "Укренерго" і невиконанням зобов`язань відповідача перед позивачем; міркування відповідача про невиконання зобов`язань НЕК "Укренерго", яке би виключало фактичну можливість розрахунків відповідача з позивачем, є необґрунтованими і недоведеними, не підтверджуються матеріалами справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/960/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 відмовлено Державному підприємству "Гарантований покупець" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі № 910/960/21 залишено без руху, надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Скаржником протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору на подання апеляційної скарги, шляхом подання відповідної заяви.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу справу № 910/960/21 передано на розгляд колегії судді в у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М,, судді: Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі № 910/960/21 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 29.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду у судовому засіданні 29.07.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Кабінет міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2; ); залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19; ); залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227); зобов`язано позивача у строк, не пізніше п`яти днів з дня отримання даної ухвали суду, направити третім особам - Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2; ), Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19; ), Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227), копії позовної заяви з додатками, докази чого надати Північному апеляційному господарському суду; зобов`язано відповідача у строк, не пізніше п`яти днів з дня отримання даної ухвали суду, направити третім особам - Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2; ), Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19; ), Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) копії апеляційної скарги з додатками, докази чого надати Північному апеляційному господарському суду; запропоновано третім особам - Кабінету міністрів України, Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" надати письмові пояснення у справі до 30.08.2021; у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 910/960/21 до вирішення Конституційним Судом України справи за поданням 47 народних депутатів України № 3/332(20) від 17.07.2020 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців першого-четвертого частини другої, частини третьої, частин шостої, частин двадцять восьмої-тридцять третьої статті 9-1, положень статті 9-2 Закону України "Про альтернативні джерела енергії" від 20.02.2003 № 555-ІV, положень частин другої, четвертої, пункту 3 частини дев`ятої статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VІІІ, відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 відкладено розгляд справи № 910/960/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 на 01.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2021 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі № 910/960/21 до закінчення перегляду в касаційному провадженні касаційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі № 910/960/21 про повернення апеляційної скарги.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі № 910/960/21 про повернення апеляційної скарги.

13.09.2021 матеріали справи № 910/960/21 направлено до Північного апеляційного господарського суду та отримано апеляційним господарським судом 15.09.2021.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку із перебуванням судді Майданевича А.Г. у відпустці призначено повторний автоматизований розподілу судової справи між суддями.

Витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу справу № 910/960/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 поновлено провадження у справі № 910/960/21. Призначено апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі № 910/960/21 до розгляду у судовому засіданні 28.10.2021.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку із перебуванням судді Суліма В.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/960/21 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 прийнято справу № 910/960/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі № 910/960/21 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Барсук М.А.

Явка учасників у судове засідання

Представники третьої особи-2 та третьої особи-3 у судове засідання, призначене на 28.10.2021, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, наявними у матеріалах справи.

Згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників третьої особи-2 та третьої особи-3

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 28.10.2021 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва 06.04.2021 у справі № 910/960/21 залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.10.2021 підтримав вимоги апеляційної скарги та просить врахувати клопотання про зменшення штрафних санкцій.

Представник третьої особи-1 у судовому засіданні 28.10.2021 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі № 910/960/21 скасувати, вимоги апеляційної скарги задовольнити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22.11.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір № 1031/01, за умовами якого позивач, за договором виробник за "зеленим" тарифом, зобов`язується продавати, а відповідач, за договором гарантований покупець, зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену позивачем, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 року № 641 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2.1 договору сторони визнають свої зобов`язання згідно з Законом України "Про ринок електричної енергії", Порядком, Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 307, та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього договору.

Згідно з п. 2.2 договору купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється за умови членства позивача в балансуючій групі виробників за "зеленим" тарифом.

Відповідно до п. 2.3 договору позивач зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Умовами пунктів 2.4, 2.5 договору погоджено, що позивач продає відповідачу електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у національній валюті України.

Вартість електричної енергії, купленої відповідачем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом.

Обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих відповідачу адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку (п. 3.1 договору).

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 договору розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ.

Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої відповідачем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

У пункті 4.5 договору передбачено, що відповідач зобов`язаний купувати у позивача вироблену електричну енергію за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб, а також у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у позивача електричну енергію.

31.03.2020 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1/876/-1/20 до договору, відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди статті 1-7 Договору викласти в новій редакції.

За умовами п. 1.1 договору в редакції додаткової угоди продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі відповідачем електричної енергії, вироблених з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 року № 641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами)

Відповідно до пункту 2.1 договору в редакції додаткової угоди сторони визнають свої зобов`язання згідно з Законами України "Про ринок електричної енергії", "Про альтернативні джерела енергії", Порядком, Порядком продажу електричної енергії споживачами, Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 307, Правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №308, та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього договору.

У пункті 2.2 договору в редакції додаткової угоди визначено, що купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється за умови членства продавця за "зеленим" тарифом в балансуючій групі відповідача.

Відповідно до п. 2.3 договору в редакції додаткової угоди продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за "зеленим" тарифом за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Умовами пунктів 2.4, 2.5 договору в редакції додаткової угоди погоджено, що продавець за "зеленим" тарифом продає відповідачу електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за "зеленим" тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачами, а разі якщо продавець є споживачем за "зеленим" тарифом", за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені регулятором, у національній валюті України.

Вартість електричної енергії, купленої відповідачем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами (пункт 3.1 договору в редакції додаткової угоди).

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 договору в редакції додаткової угоди розрахунок за куплену відповідачем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок позивача, з урахуванням ПДВ.

Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої відповідачем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

У пункті 4.5 договору встановлено, що відповідач зобов`язаний купувати у продавця за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб, а також у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за "зеленим" тарифом електричну енергію.

На виконання умов договору між сторонами підписано акти купівлі-продажу електроенергії, а саме:

- за березень 2020р. (за період з 01.03.2020 по 31.03.2020) на суму 607 104,66 грн,

- за квітень 2020р. (за період з 01.04.2020 по 30.04.2020) на суму 1 003 014,19 грн,

- за травень 2020р. (за період з 01.05.2020 по 31.05.2020) на суму 702 216,61 грн,

- за червень 2020р. (за період з 01.06.2020 по 30.06.2020) на суму 999 043,03 грн,

- за липень 2020р. (за період з 01.07.2020 по 31.07.2020) на суму 1 071 287,77 грн.

Також, між сторонами підписано акти коригування, а саме:

- від 03.11.2020 до акту купівлі-продажу електроенергії за квітень 2020р. від 30.04.2020 на суму 5,10 грн,

- від 11.12.2020 до акту купівлі-продажу електроенергії за липень 2020р. від 31.07.2020 на суму 5,41 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснені наступні платежі:

- за придбану у березні 2020р. електричну енергію на загальну суму 283 375,09 грн:

- 16.03.2020 у розмірі 15 562,12 грн, (платіжне доручення №20050),

- 25.03.2020 у розмірі 45 036,45 грн, (платіжне доручення №21263),

- 12.06.2020 у розмірі 18 776,94 грн, (платіжне доручення №31139),

- 18.06.2020 у розмірі 14 445,40 грн, (платіжне доручення № 32141 від 18.06.2020),

- 25.06.2020 у розмірі 14 441,55 грн, (платіжне доручення № 34503),

- 30.06.2020 у розмірі 21 648,63 грн, (платіжне доручення № 35167),

- 15.07.2020 у розмірі 23 956,00 грн, (платіжне доручення № 37476),

- 23.07.2020 у розмірі 19 482,29 грн, (платіжне доручення № 38159),

- 30.07.2020 у розмірі 61 626,53 грн, (платіжне доручення № 39598),

- 31.07.2020 у розмірі 22 960,23 грн, (платіжне доручення № 40213),

- 31.07.2020 у розмірі 25 437,95 грн, (платіжне доручення № 40845),

- за придбану у квітні 2020р. електричну енергію на загальну суму 48 033,68 грн:

- 16.04.2020 у розмірі 20 631,90 грн, (платіжне доручення №24436),

- 24.04.2020 у розмірі 27 401,78 грн, (платіжне доручення №25732),

- за придбану у травні 2020р. електричну енергію на загальну суму 34 332,92 грн:

- 15.05.2020 у розмірі 11 429,29 грн, (платіжне доручення №29587),

- 25.05.2020 у розмірі 22 903,63 грн, (платіжне доручення №30293);

- за придбану у червні 2020р. електричну енергію на загальну суму 38 434,72 грн:

- 15.06.2020 у розмірі 17 345,73 грн, (платіжне доручення №31823),

- 25.06.2020 у розмірі 21 088,99 грн, (платіжне доручення № 33189),

- за придбану у липні 2020р. електричну енергію на загальну суму 37 810,70 грн:

- 15.07.2020 у розмірі 18 800,25 грн, (платіжне доручення № 36787),

- 24.07.2020 у розмірі 19 010,45 грн, (платіжне доручення № 388240.

Згідно з постановою Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у березні 2020 року» № 902 від 29.04.2020 року затвердила розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у березні 2020 року, - 2 568 247 721,39 грн (без ПДВ).

Згідно з постановою Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у квітні 2020 року» № 995 від 27.05.2020 року затвердила розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у квітні 2020 року, - 4 944 046 105,48 грн (без ПДВ).

Згідно з постановою Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у травні 2020 року» № 1211 від 24.06.2020 року затвердила розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у травні 2020 року, - 4 337 390 779,22 грн (без ПДВ).

Згідно з постановою Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у червні 2020 року» № 1435 від 22.07.2020 року затвердила розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у червні 2020 року, - 4 246 519 382,97 грн (без ПДВ).

Згідно з постановою Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у липні 2020 року» № 1600 від 19.08.2020 року затвердила розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у липні 2020 року, - 4 634 530 383,78 грн (без ПДВ).

Як вже зазначалось, з березня 2020 року відповідач порушував договірні зобов`язання із вчасної оплати за придбану електричну енергію, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, що слугувало причиною зверненню позивача до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 5 109 964,67 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 3 940 689,66 грн, пеню у розмірі 699 746,34 грн, штраф в розмірі 275 848,25 грн, 3% річних у розмірі 55 433,94 грн, інфляційне збільшення у розмірі 124 417,49 грн та судовий збір у розмірі 76 442,53 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Проте, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів, враховуючи специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, не погоджується із висновком господарського суду про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення неустойки та дійшла висновку, про наявність підстав для часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки та зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій на 50%.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, а відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 173 ГК України установлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина перша статті 174 ГК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною першою статті 275, частинами шостою, сьомою статті 276 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно із частиною першою статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, до яких належать, зокрема: забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; виконання функцій постачальника універсальних послуг; виконання функцій постачальника "останньої надії"; надання послуг із забезпечення розвитку генеруючих потужностей; підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії. Спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії покладаються на гарантованого покупця, постачальників універсальних послуг, оператора системи передачі на строк застосування "зеленого" тарифу, строк дії підтримки виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, які за результатами аукціону набули право на підтримку. Для забезпечення загальносуспільних інтересів відповідно до частини третьої цієї статті Кабінет Міністрів України може покладати на учасників ринку інші спеціальні обов`язки з дотриманням норм цієї статті.

Частиною другою статті 65 цього ж Закону передбачено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.

За змістом частин четвертої, п`ятої статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець зобов`язаний купувати весь обсяг електричної енергії, відпущеної виробниками, які за результатами аукціону набули право на підтримку, за аукціонною ціною з урахуванням надбавки до неї протягом всього строку надання підтримки, якщо такі виробники входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. Обсяг відпущеної такими виробниками електричної енергії у кожному розрахунковому періоді (місяці) визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Купівля-продаж такої електричної енергії здійснюється на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку, що укладається відповідно до частини п`ятої статті 71 цього Закону. Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

Відповідно до пункту 10.1 Порядку до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку (АКО), підписаної кваліфікованим електронним підписом (КЕП), за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів (пункт 10.4 Порядку).

Відповідно до пунктів 12.3, 12.6 Порядку гарантований покупець до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, здійснює розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та направляє ОСП підписані зі своєї сторони два примірники акта приймання-передачі разом з розрахунками, що є додатками до акта приймання-передачі. ОСП після отримання двох примірників акта приймання-передачі повертає гарантованому покупцю протягом одного робочого дня підписаний зі своєї сторони уповноваженою особою примірник акта приймання-передачі. У випадку здійснення перерахунку гарантованим покупцем розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел до акта приймання-передачі з ОСП укладається акт корегування. Після підписання ОСП акта корегування гарантований покупець надає Регулятору корегований розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та копію акта корегування для затвердження.

Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у виробника за "зеленим" тарифом у три етапи (два авансових та один за фактом закінчення розрахункового місяця), а саме: перший (авансовий) - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; другий (авансовий) - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; третій (остаточний, у розмірі 100%) - протягом двох робочих днів з дати затвердження НКРЕКП розміру вартості послуги.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень п. 10.4 Порядку № 641 відповідач зобов`язаний був здійснити остаточний розрахунок з позивачем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів:за березень 2020р. - не пізніше 04.05.2020; за квітень 2020р. - не пізніше 29.05.2020; за травень 2020р. - не пізніше 26.06.2020; за червень 2020р. - не пізніше 24.07.2020; за липень 2020р. - не пізніше 21.08.2020.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду про те, що відлік строку заборгованості: з оплати за електричну енергію, придбану відповідачем у березні 2020р., розпочинається з 05.05.2020; з оплати за електричну енергію, придбану відповідачем у квітні 2020р., розпочинається з 30.04.2020; з оплати за електричну енергію, придбану відповідачем у травні 2020р., розпочинається з 27.06.2020; з оплати за електричну енергію, придбану відповідачем у червні 2020р., розпочинається з 25.07.2020; з оплати за електричну енергію, придбану відповідачем у липні 2020р., розпочинається з 22.08.2020.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання зі сплати на користь позивача 3 940 689,66 грн (за період березень 2020-липень 2020р.р.) на підставі договору за поставлену електричну енергію.

Натомість, належних та допустимих доказів на підтвердження оплати на корись позивача заборгованості у розмірі 3 940 689,66 грн відповідачем не надано, розмір заборгованості не спростовано.

За таких обставин, позовна вимога з відповідача основної заборгованості у розмірі 3 940 689,66 грн (за період березень 2020р. - липень 2020р.) є такою, що підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється з згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Пунктом 4.6 договору передбачено, що гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати виробникам за "зеленим" тарифом, що визначений у главі 10 Порядку. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з порядком суми (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок виробника за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки виробників за "зеленим" тарифом.

Пунктом 4.6 договору в редакції додаткової угоди передбачено, що гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати продавцю за "зеленим" тарифом, що визначений у главі 10 Порядку або главі 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з порядком або порядком продажу електричної енергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за "зеленим" тарифом.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 19.09.2019 у справі №904/5770/18).

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, враховуючи правильні періоди нарахування та неможливість суду вийти за межі позовних вимог, перевіривши розрахунок сум пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, доданий до позовної заяви, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що правильними є суми пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат у розмірах 699 746,34 грн, 275 848,25 грн, 55 433,94 грн та 124 417,49 грн , відповідно.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем до господарського суду першої інстанції подано клопотання про зменшення неустойки.

Також відповідачем до господарського суду апеляційної інстанції подано клопотання про зменшення розміру неустойки, 3% річних та інфляційних нарахувань.

Водночас за приписами ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із положеннями ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №922/266/20.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

Таким чином, зменшення розміру пені, яка є забезпеченням зобов`язання, а не додатковим способом доходу, не призведе до погіршення майнового стану позивача.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Вказані правові наслідки містяться у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 27.01.2020 у справі № 916/469/19, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказала, що господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 зазначив, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Водночас висновок суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2019 у справі №916/2268/18, від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 16.10.2019 у справі №904/4285/18 від 18.02.2020 у справі №920/694/19.

При цьому чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій обґрунтоване: неспіврозмірністю (відсутністю) збитків, понесених позивачем (відсутністю доказів понесення збитків); значним розміром неустойки; фінансовим становищем боржника та значною кількістю зобов`язань перед третіми особами (гарантованим покупцем здійснюється пропорційна оплата виробникам за "зеленим" тарифом, тобто неповна оплата електричної енергії перед одним виробником є свідченням наявності такої неоплати також щодо решти інших); виконанням відповідачем спеціальних обов`язків із забезпечення доступності електроенергії для населення; складною ситуацією в державі та негативним економічним становищем; заборгованістю контрагентів перед відповідачем (заборгованість НЕК "Укренерго" з оплати вартості послуги); вжиттям відповідачем заходів з виконання зобов`язання; неприбутковістю (діяльність відповідача не пов`язана з отриманням прибутку, здійснюється виключно на виконання спеціальних обов`язків).

У свою чергу, колегія суддів апеляційної інстанції, оцінюючи обґрунтованість вищенаведених доводів ДП "Гарантований покупець", враховує, що відповідач є державним підприємством, на якого державою покладено спеціальні обов`язки на ринку електричної енергії, відповідно до статуту відповідача майно підприємства є державною власністю, функції з управління якою виконує Кабінет Міністрів України, який передбачає у державному бюджеті видатки на фінансову підтримку гарантованого покупця для оплати електричної енергії, специфіку відносин, що існують на ринку електричної енергії, а також ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у спірний період.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що порушення виконання зобов`язань за договором не завдало значних збитків іншим учасникам господарських відносин (зворотного матеріали справи не містять).

Також, судом апеляційної інстанції взято до уваги специфіку відносин на ринку електричної енергії України, специфіку діяльності Гарантованого покупця, визначену ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" та те, що здійснення відповідачем позивачу за рахунок іншої діяльності відповідача продажу купованої за "зеленим" тарифом електричної енергії, не заміщує визначене спеціальним законодавством та іншими регуляторними актами джерело розрахунків за електричну енергію за "зеленим" тарифом.

Враховуючи викладене, задля дотримання оптимального балансу інтересів сторін у спорі та запобіганню негативних наслідків, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливе зменшення розміру пені та штрафу на 50%, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають суми пені та штрафу у розмірі 349 873,17 грн та 137 924,12 грн, відповідно.

Щодо зменшення 3% річних та інфляційних нарахувань, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідач у клопотанні про зменшення 3% річних та інфляційних посилається на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, однак, обставини у справі № 910/960/21 та у справі № 902/417/18 не є подібними, і, відповідно, зменшення заявленої до стягнення суми 3% річних є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.10.2021 у справі № 910/8396/20.

Доводи скаржника про зменшення розміру неустойки, 3 % річних та інфляційних нарахувань до 1 гривні колегією суддів суду апеляційного господарського суду оцінюється критично, оскільки зменшення розміру штрафних санкцій на 99% нівелюватиме саме значення неустойки як відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів кредитора у зв`язку з порушенням його права на своєчасне отримання грошових коштів за надані ним послуги

Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

Посилання скаржника на те, що оплата вартості електричної енергії за «зеленим» тарифом залежить від надходження коштів від ПрАТ «НАК «Укренерго», яке, на його думку, неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання, не беруться до уваги, оскільки за укладеним між сторонами договором саме відповідач узяв на себе обов`язок купувати електроенергію, вироблену виробником за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору та Порядку. Посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення ДП «Гарантований покупець» у цій справі від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення оплати вартості електроенергії за «зеленим» тарифом, отриманої від позивача.

Також відхиляються доводи скаржника про те, що виконання його грошових зобов`язань перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років на підставі пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії», оскільки, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, наразі відсутній нормативний акт, який би встановлював інший порядок і спосіб виконання зобов`язань відповідача перед позивачем, ніж передбачених договором та Порядком.

Твердження скаржника про безпідставність задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, враховуючи те, що зважаючи на той факт, що в основу формули розрахунку "зеленого" тарифу на кожен період постачань входить середній курс гривні до євро за відповідні останні 30 календарних днів, тому є очевидним, що втрати позивача від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти, є безпідставним, оскільки у справі № 910/960/21 порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені у гривнях, однак без визначення еквівалента у іноземній валюті, тому втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції не відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Розподіляючи судовий збір судом враховується, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судом свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Згідно з ст. 129 Господарського процесуального кодексу судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладаються на Державне підприємство "Гарантований покупець".

Керуючись статтями 129, 240, 269, 275, 276, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі № 910/960/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі №910/960/21 змінити в частині розміру пені та штрафу, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:

"Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27; ідентифікаційний код 43068454) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Екоінвест" (08001, Київська обл., смт Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 34; ідентифікаційний код 41410489) заборгованість у розмірі 3 940 689 (три мільйони дев`ятсот сорок тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн 66 коп., пеню у розмірі 349 873 (триста сорок дев`ять тисяч вісімсот сімдесят три) грн 17 коп., штраф у розмірі 137 924 (сто тридцять сім тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн 12 коп., 3% річних у розмірі 55 433 (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста тридцять три) грн 94 коп., інфляційні втрати у розмірі 124 417 (сто двадцять чотири тисячі чотириста сімнадцять) грн 49 коп. та судовий збір у розмірі 76 442 (сімдесят шість тисяч чотириста сорок дві) грн 53 коп.".

3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

4. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Гарантований покупець".

5. Матеріали справи № 910/960/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 09.11.2021.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

М.А. Барсук