РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021Справа № 910/12096/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Всеукраїнської громадської організації "Асоціація платників податків України"

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про зняття арешту з рухомого майна

Представники:

від позивача: Сперкач С.В.;

від відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Всеукраїнська громадська організація "Асоціація платників податків України" (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі-відповідач) про зняття арешту, накладеного на транспортний засіб "Chevrolet Aveo", 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерні знаки НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , згідно постанови АА № 119910 Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення виконавчого провадження № 39625145 було накладено арешт на транспортний засіб позивача, який не було знято ані після повернення виконавчого документа стягувачу, ані після передання матеріалів виконавчого провадження до архіву та знищення їх.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.09.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/12096/21 призначено на 28.10.2021.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 23.07.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 30/147 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКМ Сервіс» до Всеукраїнської громадської організації «Асоціація платників податків України» про стягнення заборгованості в сумі 632 526, 24 грн., з яких 584 413, 87 грн. - основного боргу, 26 358, 28 грн. -пені, 17 012, 76 грн. - збитків від інфляції за договором оренди № 14/10-Ар/К від 11.10.2006.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2007 у справі № 30/147 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СКМ Сервіс» задоволено повністю. Стягнуто з Всеукраїнської громадської організації «Асоціація платників податків України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СКМ Сервіс» 568 251, 62 грн. - основного боргу, 24 672, 65 грн. - заборгованості по комунальним платежам, 26 358, 28 грн. - пені, 17 012, 76 грн. -збитків від інфляції, 4 741, 33 грн. - 3 % річних, 6 410, 36 грн. - державного мита та 118, 00 грн. -витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

26.07.2007 на виконання рішення Господарським суду міста Києва від 23.05.2007 у справі № 30/147 видано відповідний наказ.

Згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, на виконанні у Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 39625145 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 у справі № 30/147 про стягнення з Всеукраїнської громадської організації «Асоціація платників податків України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СКМ Сервіс» заборгованості у загальному розмірі 647 565, 00 грн.

Під час примусового виконання рішення суду, державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Андросович Н.В., відповідно до постанови АА №119910, було накладено арешт та оголошено в розшук транспортний засіб «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерні знаки НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію КІС 968515.

Проте, 15.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказ Господарським суду міста Києва від 26.07.2007 у справі № 30/147) стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «СКМ Сервіс», на підставі п. 7 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як зазначає позивач, після завершення виконавчого провадження воно було передано до архіву на зберігання.

Відповідно до вимог розділу 9 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню.

Оскільки строк зберігання виконавчого провадження №39625145 закінчився, воно було вилучено з архіву для знищення, що підтверджується Актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 27.02.2018.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «СКМ Сервіс» зверталося до суду зі скаргою на дії Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиці у справі № 30/147 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКМ Сервіс» до Всеукраїнської громадської організації «Асоціація платників податків України» про стягнення 632 526, 24 грн., в якій просило суд:

- визнати неправомірними дїї/рішення відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, які виявилися у винесенні постанови про повернення виконавчого документа ТОВ "СКМ СЕРВІС" у виконавчому провадженні ВП № 39625145 від 06.09.2013 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2007 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 по справі № 30/147 за позовом ТОВ "СКМ СЕРВІС" до Всеукраїнської громадської організації "Асоціація платників податків України" про стягнення грошових коштів у розмірі 453 017, 57 грн.

- зобов`язати відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві поновити виконавче провадження ВП № 39625145 від 06.09.2013 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2007 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 по справі № 30/147 за позовом ТОВ "СКМ СЕРВІС" до Всеукраїнської громадської організації "Асоціація платників податків України" про стягнення грошових коштів у розмірі 453 017, 57 грн.

- зобов`язати відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києві стягнути з відповідача - Всеукраїнської громадської організації "Асоціація платників податків України" суми боргу в повному об`ємі в сумі 453 017, 57 грн. згідно виданого 26.07.2007 Господарським судом міста Києва наказу на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2007 по справі № 30/147 за позовом ТОВ "СКМ СЕРВІС" до Всеукраїнської громадської організації "Асоціація платників податків України".

- визнати незаконною передачу для знищення виконавчого провадження № 39625145 від 06.09.2013 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 № 30/147.

Підставою для визнання неправомірною постанови від 15.12.2014 у ВП № 39625145 про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов`язання відділ ДВС поновити ВП № 39625145 та зобов`язання відділ ДВС стягнути з відповідача суму боргу в повному обсязі, ТОВ «СКМ Сервіс» вказувало про її винесення на підставі п. 7 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та неповідомлення стягувача про винесення такої постанови.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі № 30/147, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 у справі № 30/147 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «СКМ Сервіс» в задоволенні скарги на дії Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Зокрема, судом під час винесення ухвали у справі № 30/147 також встановлено, що на виконанні у Шевченківському районному відділі Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 39625145 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 у справі № 30/147, проте 15.12.2014 постановою державного виконавця повернуто означений документ стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «СКМ Сервіс». Крім того, відповідно до Акту від 27.02.2018 вилучено та знищено, в тому числі, виконавче провадження № 39625145.

Крім того, судом під час винесення ухвали у справі № 30/147 встановлено, що державним виконавцем правомірно повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 7 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Отже, як вказує позивач, під час здійснення виконавчого провадження №39625145 було накладено арешт на транспортний засіб, який не було знято ані після повернення виконавчого документа стягувачу, ані після передання виконавчого провадження до архіву та його знищення.

Так, відповідно до довідки № 406 від 06.02.2018 Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві транспортний засіб «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерні знаки НОМЕР_2 значиться під арештом, підстава: постанова ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві АА 119910 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 № 30/147.

Тож, з метою зняття арешту з транспортного засобу, позивач листом від 06.07.2020 № 624/14 звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), в якому просив відповідача звільнити з-під арешту майно, а саме: транспортний засіб «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерні знаки НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію КІС 968515.

Листом від 22.04.2021 № Дв/24 Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) надав відповідь на вищезазначений лист позивача, в якому повідомив, що виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 у справі № 30/147 було повернуто стягувачу, про що 15.12.2014 винено відповідну постанову про повернення виконавчого документа. При цьому, в подальшому виконавче провадження № 39655145 з примусового виконання наказу № 30/147 було знищено за терміном зберігання, а тому Відділ не має можливості зняти арешт з транспортного засобу. Також, повідомлено позивача, що станом на 22.04.2021 вищезазначений виконавчий документ повторно на виконання до Відділу не надходив та на виконанні у Відділі не перебуває.

Суд зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, наданого Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в м. Києві листом від 24.06.2021 № 31/26-6689 на запит позивача, станом на 18.06.2021 транспортний засіб «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , перебуває під арештом.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що наявність арешту на транспортному засобі, накладеного в рамках виконавчого провадження порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися власним майном.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частинами 1 та 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Як вбачається з матералів справи, позивач є власником транспортного засобу «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що під час примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 у справі № 30/147 про стягнення з Всеукраїнської громадської організації «Асоціація платників податків України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СКМ Сервіс» 568 251, 62 грн. - основного боргу, 24 672, 65 грн. - заборгованості по комунальним платежам, 26 358, 28 грн. - пені, 17 012, 76 грн. - збитків від інфляції, 4 741, 33 грн. - 3 % річних, 6 410, 36 грн. - державного мита та 118, 00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Андросович Н.В., відповідно до постанови АА №119910, було накладено арешт та оголошено в розшук транспортний засіб «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію КІС 968515.

Проте, 15.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказ Господарським суду міста Києва від 26.07.2007 у справі № 30/147) стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «СКМ Сервіс», на підставі п. 7 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Пунктом 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 15.12.14.) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Однак, відповідно до довідки № 406 від 06.02.2018 Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві транспортний засіб «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерні знаки НОМЕР_2 значиться під арештом, підстава: постанова ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві АА 119910 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 № 30/147.

Відповідно до вимог розділу 9 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню.

Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Враховуючи що строк зберігання виконавчого провадження №39625145 закінчився, воно було вилучено з архіву для знищення, що підтверджується Актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 27.02.2018.

При цьому, листом від 22.04.2021 № Дв/24 Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) повідомив позивача, що оскільки виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 у справі № 30/147 було повернуто стягувачу, про що 15.12.2014 винено відповідну постанову, а виконавче провадження № 39655145 з примусового виконання наказу № 30/147 в подальшому було знищено за терміном зберігання, Відділ не має можливості зняти арешт з транспортного засобу.

Суд зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, наданого Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в м. Києві листом від 24.06.2021 № 31/26-6689 на запит позивача, станом на 18.06.2021 транспортний засіб «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , перебуває під арештом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), що набрала чинності для України з 11.09.1997 та є складовою її правової системи та відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Положеннями ст. 320 Цивільного кодексу України встановлено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно з приписами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено зняття арешту за рішенням суду.

При цьому, частиною 6 статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Таким чином, суд зазначає, що оскільки виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 у справі № 30/147 було повернуто стягувачу, та в подальшому виконавче провадження № 39655145 з примусового виконання вказаного наказу № 30/147 було знищено за терміном зберігання. При цьому, згідно довідки Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві транспортний засіб позивача «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 значиться під арештом на підставі постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2007 № 30/147 позивач, як власник вказаного транспортного засобу обмежений у розпорядженні автомобілем «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , оскільки останній перебуває під арештом.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене вище, положення норм чинного законодавства України та приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна вимога Всеукраїнської громадської організації "Асоціація платників податків України" про зобов`язання відповідача зняти арешт накладений на транспортний засіб "Chevrolet Aveo", 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Всеукраїнської громадської організації "Асоціація платників податків України" - задовольнити.

2. Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Саксаганського, буд. 110, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код - 34967593) зняти арешт, накладений на транспортний засіб "Chevrolet Aveo", 2004 року випуску, об`єм двигуна 1399 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , згідно постанови АА № 119910 Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві.

3. Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Саксаганського, буд. 110, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код - 34967593) на користь Всеукраїнської громадської організації «Асоціація платників податків України» (вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д, м. Київ, 04119, ідентифікаційний код - 21704946) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 04.11.2021

Суддя Щербаков С.О.