ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/688/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Береговий В.Є. - ордер від 23.08.2021

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Селянського (фермерське) господарства "Подільське"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОКС ТРАНС"

про стягнення 136 975,42 грн.

Селянське (фермерське) господарства "Подільське" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення 94 865,42 грн інфляційних та 42 110,00 грн 3% річних, нарахованих за невиконання грошового зобов`язання у сумі 522 262,30 грн, яка була стягнута згідно рішення господарського суду Житомирської області від 26.06.2019 у справі №906/246/19.

Ухвалою суду від 22.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 906/688/21 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Ухвалою суду від 23.09.2021 підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, про дату, час і місце засідання суду повідомлений своєчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено рішенням господарського суду у справі №906/246/19 від 26.06.2019 30.07.2018 між Селянським (фермерським) господарством "Подільське" (покупець/позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОКС ТРАНС" (продавець/відповідач) укладено договір №30/07-2018, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, що вказаний в цьому договорі, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору (п.п. 1.1. договору).

Найменування товару: Нафтопродукт (п.п. 1.2. договору).

Згідно до п.п. 1.3. договору документи (товарно-транспортна накладна, податкова накладна, видаткова накладна, специфікація, сертифікат відповідності, паспорт якості) на товар, які продавець повинен передати покупцю додаються до даного договору, і є невід`ємною частиною цього договору.

Також сторони у справі погодили, що попередня оплата в розмірі 100% від ціни товару, що вказана в рахунку на постачання товару, мас бути перерахована продавцю протягом одного дня з моменту надання рахунку (п.п. 5.1. договору).

Пунктом 6.2. договору визначено, що перехід права власності на товар відбувається в момент отримання товару покупцем шляхом підписання товарно-транспортної накладної, або видаткової накладної, або акту прийому-передачі.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом року, але у будь- якому випадку до моменту його остаточного виконання (п.п. 14.1. договору).

Також 30.07.2018 сторонами по договору підписано специфікацію до договору №30/07-2018 від 30.07.2018, згідно якої погодили наступне:

- покупець замовив у продавця 67000 л дизельного палива ДТ-Л-К5, Сорт С по ціні 23,99 грн/літр на суму 1607330,00 грн.;

- покупець здійснює 100% передоплати за даний об`єм товару;

- продавець зобов`язаний до 31.07.2018 здійснити першу партію товару в об`ємі 32000 літрів дизельного палива, а другу частину товару об`ємом 35000 літрів дизельного палива продавець зобов`язаний поставити до 31.09.2018 включно.

На виконання умов договору позивач оплатив відповідачу вартість замовленого товару в сумі 1607330,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №494 від 30.07.2018.

Відповідач в свою чергу поставив позивачу 45230 літрів дизельного палива на суму 108506,70 грн., на підтвердження чого в матеріалах справи містяться видаткові накладні №359-АО від 31.07.2018 та №359-АО від 19.12.2018 .

04.02.2019 за вих. №19 відповідачу направлено претензію з проханням повернути суму попередньої оплати в сумі 522262,30 грн , яка залишена ТОВ "ФОКС ТРАНС" без належного реагування.

Рішенням суду від 26.06.2019 у справі № 906/246/19 позов було задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОКС ТРАНС"( ід. код 38215221) на користь Селянського (фермерського) господарства "Подільське" (ід. код 13341116) 522262,30 грн. попередньої оплати, а також 7833,93 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набрало законної сили "30" липня 2019 р. та 06.08.21019 видано наказ №906/246/19.

Постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира від 19.08.2019 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №906/246/19.

Згідно довідки позивача станом на 10.06.2021 за відповідачем рахується заборгованість у сумі 522 262,30 грн, на яку позивачем нараховані 3% річних у розмірі 42 110,00 грн та збитки, завдані інфляцією в розмірі 94 865,42 грн , що становить 136 975,42 грн.

За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин другої та третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо.

Частиною другою статті 4 ЦК України передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

У силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови).

Як установлено судом у справі №906/246/19 та не оспорювалось сторонами за своєю правовою природою укладений сторонами договір №30/07-2018 від 30.07.2018 є договором поставки, відносини сторін за яким регулюються, зокрема, положеннями статей 693, 712 ЦК України.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Слід зазначити, що стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на не договірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу).

При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення 94 865,42 грн інфляційних втрат (за період жовтень 2018 року - травень 2021 року) та 42 110,00 грн - 3 % річних (за період 01 жовтня 2018 року - 08.06.2021 року) підлягають задоволенню у заявленому розмірі згідно з неспростованим відповідачем розрахунком позивача, з яким погоджується суд.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати за позовом покладаються на відповідача

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОКС ТРАНС" (10002, м. Житомир, вул. Бальзаківська, 8,кв.50, ) на користь Селянського (фермерського) господарства "Подільське" (22116,Вінницька область, Козятинський район, с. Жежелів, вул. Садова,85, ) 94 865,42 грн інфляційних втрат, 42 110,00 грн 3% річних та 2 270,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.11.21

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 - сторонам (рек)