ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

01.11.2021 м.Дніпро Справа № 912/1194/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.,

секретар судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від скаржника: Ковальов Д.І. адвокат, ордер серія ВА №1020199 від 29.10.2021 р.;

від Дніпропетровської обласної прокуратури: Вороновська О.В. прокурор, посвідчення № 058608 від 14.12.2020 р.;

від третьої особи: Чорномор Р.Г. в.о. директора, наказ № 43-к від 30.01.2015 р.;

інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021, ухвалене суддею Коваленко Н.М., повний текст якого підписаний 26.07.2021, у справі №912/1194/21

за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м. Кропивницький

до відповідачів:

1. Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області (далі - Новостародубська сільська рада), с. Новий Стародуб, Петрівський р-н, Кіровоградська обл.

2. Петрівської селищної ради (Петрівської об`єднаної територіальної громади) Кіровоградської області (далі - Петрівська селищна рада), смт. Петрове, Петрівський р-н, Кіровоградська обл.,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Балахівської школи соціальної реабілітації, смт. Балахівка, Петрівський р-н, Кіровоградська обл.,

про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку та зобов`язання повернути її у державну власність,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Заступника Генерального прокурора до Новостародубської сільської ради та Петрівської селищної ради з вимогами про:

- визнати недійсним рішення Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 22.09.2020 №795/7, яким прийнято у комунальну власність територіальної громади Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :02:001:0001 площею 8,6911 га;

- скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0001 площею 8,6911 га за Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області;

- зобов`язати Петрівську селищну раду Кіровоградської області повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0001 площею 8,6911 га.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що оскаржуване рішення прийняте в той час, коли земельна ділянка площею 8,6911 га державної власності перебувала у постійному користуванні Балахівської школи соціальної реабілітації на підставі Державного акта від 25.09.2007 серія ЯЯ № 155411, тому передача такої земельної ділянки у комунальну власність є незаконною. Правовими підставами позову зазначено ст. ст. 19, 41, 144 Конституції України, ст.ст. 12, 29, 83, 117, 152, 173 Земельного кодексу України, ст. 328 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

31.05.2021 до суду надійшла заява №24/2/1-37136-21 від 28.05.2021 Заступника Генерального прокурора про зміну предмету позову, у якій містяться вимоги:

1. Визнати недійсним рішення Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 22.09.2020 № 795/7, яким прийнято у комунальну власність територіальної громади Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :02:001:0001 площею 8,6911 га.

2. Скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:0001 площею 8,6911 га за Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області; :02:000:6601 площею 1,7382 га, :02:000:6602 площею 1,7382 га, :02:000:6603 площею 1,7382 га, :02:000:6604 площею 1,7382 га, :02:000:6605 площею 1,7382 га - за Петрівською селищною радою Кіровоградської області.

3. Зобов`язати Петрівську селищну раду Кіровоградської області повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:6601 площею 1,7382 га, :02:000:6602 площею 1,7382 га, :02:000:6603 площею 1,7382 га, :02:000:6604 площею 1,7382 га, :02:000:6605 площею 1,7382 га.

Ухвалою від 17.06.2021 господарський суд прийняв заяву Заступника Генерального прокурора №24/2/1-37136-21 від 28.05.2021 про зміну предмету позову.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 у цій справі позов Заступника Генерального прокурора задоволено повністю.

Визнано недійсним рішення Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 22.09.2020 №795/7, яким прийнято у комунальну власність територіальної громади Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :02:001:0001 площею 8,6911 га.

Скасовано державну реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:0001 площею 8,6911 га за Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області; :02:000:6601 площею 1,7382 га, :02:000:6602 площею 1,7382 га, :02:000:6603 площею 1,7382 га, :02:000:6604 площею 1,7382 га, :02:000:6605 площею 1,7382 га - за Петрівською селищною радою Кіровоградської області.

Зобов`язано Петрівську селищну раду повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:6601 площею 1,7382 га, :02:000:6602 площею 1,7382 га, :02:000:6603 площею 1,7382 га, :02:000:6604 площею 1,7382 га, :02:000:6605 площею 1,7382 га.

Стягнуто з Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області на користь Офісу Генерального прокурора 4540 грн. судового збору.

Стягнуто з Петрівської селищної ради на користь Офісу Генерального прокурора 2270 грн судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась ОСОБА_1 , в якій, посилаючись на порушення вказаним рішенням її прав та інтересів, як особи, що не була залучена до розгляду у цій справі, в порушення вимог ст.50 ГПК України, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову Заступника Генерального прокурора в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Вказує, що як слідує з оскаржуваного рішення, в рамках підготовчого провадження по справі № 912/1194/21 позивачем - Заступником Генерального прокурора, подана заява про зміну предмету позову та пред`явлені позовні вимоги доповнено вимогами про скасування державної реєстрації права комунальної власності Петрівської селищної ради на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:6601 площею 1,7382 га, :02:000:6602 площею 1,7382 га, :02:000:6603 площею 1,7382 га, :02:000:6604 площею 1,7382 га, :02:000:6605 площею 1,7382 га, зобов`язання повернути дані земельні ділянки державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Також стороною позивача в рамках підготовчого провадження по справі подавалась заява про забезпечення позову, що була задоволена ухвалою суду місцевої інстанції від 10.06.2021.

Згідно із зазначеною ухвалою, серед обставин, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення у випадку задоволення позову, заявником вказано те, що земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0001 площею 8,6911 га, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність п`яти громадян і, зокрема скаржниці, ОСОБА_1 , для ведення особистого селянського господарства, розробленого приватним підприємством "Альфа-Земпроект", поділена на п`ять земельних ділянок з відповідним цільовим призначенням:

- кадастровий номер :02:000:6601 площею 1,7382 га;

- кадастровий номер :02:000:6602 площею 1,7382 га;

- кадастровий номер :02:000:6603 площею 1,7382 га;

- кадастровий номер :02:000:6604 площею 1,7382 га;

- кадастровий номер :02:000:6605 площею 1,7382 га.

Отже, під час підготовчого провадження по справі № 912/1194/21 місцевому господарському суду стало відомо, що ухвалення рішення у справі може вплинути на права осіб, які не є стороною у справі, в тому числі і на права апелянта ( ОСОБА_1 ), адже розроблений за її замовленням та ще чотирьох громадян: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , проект землеустрою, у відповідності до приписів ст. 118 ЗК України, є підставою для передачі сформованих на підставі нього земельних ділянок у власність замовників розробки відповідної документації.

В той же час, ухвалення Господарським судом Кіровоградської області рішення у справі № 912/1194/21, яким, серед іншого, скасовано державну реєстрацію права комунальної власності Петрівської селищної ради Кіровоградської області на вищевказані земельні ділянки, унеможливлює затвердження проекту землеустрою органом місцевого самоврядування та передачу сформованих на підставі нього земельних ділянок у власність громадян - замовників його розробки.

Так, скаржниця вказує, що листом Петрівської селищної ради Кіровоградської області № 01-27/2587/2 від 31.08.2021 її повідомлено, що подане нею ще в квітні 2021 року клопотання про затвердження проекту землеустрою не може бути задоволено саме через втрату селищною радою повноважень на розпорядження земельними ділянками, в зв`язку з прийняттям Господарським судом Кіровоградської області рішення від 20.07.2021 по справі № 912/1194/21.

Відтак вважає, що дане рішення безпосередньо впливає на її законні права та інтереси та, згідно з вимогами ч. 2 ст. 50 ГПК України, місцевий господарський суд повинен був залучити її до участі в справі № 912/1194/21 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Стверджує, що відповідно до пункту 4 частини 3 статті 277 ГПК України вказане порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Крім того, вважає, що в процесі розгляду справи № 912/1194/21 судом першої інстанції були допущені й інші істотні порушення процесуального закону, що тягнуть за собою обов`язкове скасування оскаржуваного рішення від 20.07.2021, зокрема неналежним чином досліджені обставини представництва прокурором інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Так, звертаючись до суду із позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в квітні 2021 року та обґрунтовуючи наявність підстав для такого представництва, Заступник Генерального прокурора послався на бездіяльність відповідного суб`єкта владних повноважень щодо самостійного захисту даних інтересів. В підтвердження такої бездіяльності Заступником Генерального прокурора були надані до суду документи стосовно "тривалого листування" з Головним управління Держгеокастрсу у Кіровоградській області в результаті якого, як зазначено в оскаржуваному рішенні, листом № 10-11-0.4-1862/2-21 від 17.03.2021 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області зазначило, що Петрівській селищній раді видано клопотання з питань дотримання вимог земельного законодавства від 09.03.2021 з вимогою скасувати рішення Новостародубської сільської ради № 795/7 від 22.09.2020 та рішення № 874/7 від 21.10.2020 "Про припинення права постійного користування Балахівської школи соціальної реабілітації земельною ділянкою", як такі, що прийняті всупереч земельного законодавства, та припинити право комунальної власності Новостародубської сільської ради від 23.09.2020 № 38324482.

Апелянт вважає, що видаючи вищевказане клопотання Петрівській селищній раді Кіровоградської області, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області діяло у цілковитій відповідності та в межах повноважень визначених п. «б» ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Відтак, відсутній факт щодо невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, як обов`язкова кваліфікуюча ознака бездіяльності відповідного органу.

Разом з тим, Заступник Генерального прокурора, не з`ясувавши обставин стосовно розгляду даного клопотання Петрівською селищною радою Кіровоградської області, що згідно з приписами п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повинно було відбуватись виключно на пленарному засіданні відповідної ради, передчасно в квітні 2021 року звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом в інтересах держави.

При цьому, Заступником Генерального прокурора навіть не було здійснено повідомлення суб`єкта владних повноважень - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про звернення до суду в його інтересах та в оскаржуваному рішенні Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 по справі № 912/1194/21 посилання на таке повідомлення прокурора відсутнє.

Крім вказаних порушень процесуального права, скаржниця вважає, що судом першої інстанції також було допущено невірне застосування норм матеріального права, що безпосередньо регулюють спірні правовідносини.

Так, задовольняючи позовні вимоги та визнаючи недійсним рішення Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 22.09.2020 № 795/7 про прийняття у комунальну власність територіальної громади Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :02:001:0001 площею 8,6911 га, суд першої інстанції послався на порушення приписів ч.2 ст. 117 ЗК України, за якою до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Однак, виходячи з норм частини 1 тієї ж статті Земельного кодексу України, даною статтею регламентовано порядок передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність та навпаки за актом приймання-передачі, у випадку розпорядження відповідними землями органом-розпорядником, на підставі відповідного рішення, прийнятого згідно з визначеною законом процедурою.

Водночас, прийняття у комунальну власність територіальної громади Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області земельної ділянки державної власності кадастровий номер :02:001:0001 площею 8,6911 га відбулось на підставі спірного рішення сільської ради від 22.09.2020 № 795/7, прийнятого у відповідності до положень ст. 173 ЗК України, - в зв`язку із входженням даної земельної ділянки в межі населеного пункту - с. Федорівна на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, згідно з відповідним проектом землеустрою, затвердженим рішенням Петрівської районної ради Кіровоградської області від 15.09.2020 № 818.

Таким чином, набуття територіальною громадою права комунальної власності на земельну ділянку державної власності було здійснено за процедурою, врегульованою положеннями зовсім іншої норми Земельного кодексу України, в зв`язку з чим застосування місцевим господарським судом вимог ч. 2 ст. 117 цього Кодексу до спірних правовідносин та визнання спірного рішення сільської ради таким, що суперечить цим вимогам скаржниця вважає безпідставним.

З огляду на необґрунтоване визнання недійсним рішення Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 22.09.2020 № 795/7 апелянт вважає, що судом першої інстанції, також без достатніх на те правових підстав, здійснено задоволення і всіх похідних позовних вимог про скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, утворені шляхом поділу земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0001 площею 8,6911 га.

У відзиві на апеляційну скаргу Заступник Генерального прокурора проти її задоволення заперечив, зазначив, що наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 обставини не свідчать про те, що оспорюваним рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 № 912/1194/21 порушено будь-які її права, обов`язки та інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом цього позову є виключно правовідносини щодо права власності на спірні земельні ділянки, які виникли між державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області та у подальшому Петрівською селищною радою Кіровоградської області.

При цьому судом першої інстанції достеменно встановлено, що Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області незаконно прийнято у комунальну власність земельну ділянку державної форми власності площею 8,6911 га, яка перебувала у постійному користуванні Балахівської школи соціальної реабілітації Міністерства освіти і науки України.

У подальшому вказана земельна ділянка була поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:6601 площею 1,7382 га, :02:000:6602 площею 1,7382 га, :02:000:6603 площею 1,7382 га, :02:000:6604 площею 1,7382 га, :02:000:6605 площею 1,7382 га.

Після пред`явлення прокурором цього позову та відкриття провадження у справі 06.05.2021 відповідач - Петрівська селищна рада Кіровоградської області, будучи обізнаною з тим фактом, що право комунальної власності на спірну земельну ділянку оспорюється державою в судовому порядку, зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право комунальної власності на новостворені земельні ділянки.

Отже, на момент ухвалення судового рішення у справі № 912/1194/21 єдиним зареєстрованим власником спірних земельних ділянок була Петрівська селищна рада, а згідно з мотивувальною та резолютивною частинами рішення - держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Факт надання апелянту дозволу на розроблення проекту землеустрою не є правовстановлюючим документом щодо речових прав на земельну ділянку, які виникають лише з моменту прийняття рішення щодо надання у власність (користування) земельної ділянки, укладання відповідного договору та реєстрації такого речового права.

У письмових поясненнях третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, проти задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначив, що прокурором обрано правильний спосіб захисту порушеного права власності держави на спірні земельні ділянки, який відповідає позиції Верховного Суду та вимогам земельного законодавства.

Господарський суд прийшов до правильного висновку, що вимога про визнання рішення Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 22.09.2020 №795/7 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Інші учасники судового процесу, правом, передбаченим ст.263 ГПК України стосовно надання відзиву на апеляційну скаргу, не скористались, відзивів не надали. Про час та місце судового засідання учасники провадження у справі повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, наявними у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 для розгляду справи №912/1194/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), суддів: Антонік С.Г., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021 скаржнику відновлено строк для подання апеляційної скарги, з метою встановлення обставин порушення прав, інтересів та обов`язків особи, яку не було залучено до участі у справі, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 у справі № 912/1194/21; судове засідання призначене на 01.11.2021.

У судовому засіданні 01.11.2021 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали про закриття апеляційного провадження у цій справі.

Заслухавши пояснення прокурора, представника скаржника, та третьої особи, присутніх в судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційне провадження слід закрити з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Частиною 1 статті 17 ГПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 254 ГПК України регламентовано, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Таким чином, звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом. Звернення у справах інших осіб у всіх випадках, а учасників процесу - поза випадками, передбаченими процесуальним законом, розгляду судами не підлягають.

За правилами ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Законом встановлено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності. Частина 2 статті 4 ГПК України містить перелік суб`єктів, право на звернення яких до господарського суду є обмеженим. Це означає, що право на звернення до господарського суду повинно бути прямо передбачене законодавчими актами України.

Діючим законодавством України передбачено виключний перелік суб`єктів, які вправі оскаржити в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду у випадку наявності підстав для цього. Визначаючи коло вказаних суб`єктів, законодавство передбачає попередню участь апелянта у справі з певним процесуальним статусом, за винятком випадків, коли рішення стосується прав та обов`язків скаржника, який не брав участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність у ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Кіровоградської області у цій справі, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Верховним Судом у постанові у справі № 911/2635/17 від 11.07.2018 викладено наступну правову позицію щодо розгляду апеляційної скарги, поданою особою, яка не брала участі у справі.

Так, Верховний Суд вказав, що у відповідності до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Судами обох інстанцій з`ясовано, що постановою Кабінету Міністрів України №751 від 26.10.2016 Деякі питання оптимізації мережі шкіл та професійних училищ соціальної реабілітації ліквідовано Балахівську школу соціальної реабілітації, розташовану за адресою: вул. Шкільна, 5, смт Балахівка, Петрівський район Кіровоградської області.

Наказом Міністерства освіти і науки України №1399 від 21.11.2016 Про ліквідацію Балахівської школи соціальної реабілітації припинено юридичну особу Балахівської школи соціальної реабілітації шляхом ліквідації.

Все майно, обладнання, інші товарно-матеріальні цінності, що знаходились на балансі Балахівської школи соціальної реабілітації, передано Макіївському професійному училищу соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка, про що 14.04.2020 підписано та затверджено Міністерством освіти і науки України передавальний акт.

Водночас, відповідно до вимог ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наразі Балахівська школа соціальної реабілітації перебуває в стані припинення, а отже, до цього часу за нею зберігаються всі майнові права.

Згідно з державним актом серії ЯЯ №155411 від 25.09.2007 Балахівській школі соціальної реабілітації на праві постійного користування належала земельна ділянка площею 8,6911 га, розташована на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області (кадастровий номер :02:001:0001, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення). Цільове призначення земельної ділянки - для ведення дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, для ведення сільського господарства.

Голова комісії з ліквідації Балахівської школи соціальної реабілітації (він же в.о. директора Макіївського професійного училища соціальної реабілітації) 03.09.2020 звернувся до ГУ Держтеокадастру у Кіровоградській області з клопотанням про припинення Балахівській школі соціальної реабілітації права постійного користування спірною земельною ділянкою.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №11-13594/14-20-СГ від 28.09.2020 припинено право постійного користування земельною ділянкою, надане Балахівській школі соціальної реабілітації Міністерства освіти і науки України. Спірну земельну ділянку віднесено до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності.

На підставі проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населеного пункту с. Федорівка Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, затвердженого рішенням Петрівської районної ради №818 від 15.09.2020, до Державного земельного кадастру 21.09.2020 внесено межі населеного пункту с. Федорівка Новостародубської сільської ради.

Відповідно до цієї документації із землеустрою земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0001 увійшла в межі населеного пункту с. Федорівка Новостародубської сільської ради Петрівського району.

Рішенням Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №795/7 від 22.09.2020 (далі - рішення №795/7) прийнято у комунальну власність територіальної громади Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :02:001:0001 площею 8,6911 га.

На підставі рішення №795/7 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено державну реєстрацію права комунальної власності на спірну земельну ділянку за Новостародубською сільською радою (рішення державного реєстратора №54215901 від 23.09.2020, запис про право власності №38324482).

Статтею 173 Земельного кодексу України передбачено, що межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до ч. 3 цієї статті включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, крім земельних ділянок, визначених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 173 Земельного кодексу України встановлено, що землі та земельні ділянки державної власності, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади. Рішення про встановлення меж населеного пункту та витяги з Державного земельного кадастру про межі відповідної адміністративно-територіальної одиниці та про відповідні земельні ділянки, право власності на які переходить до територіальної громади, є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Отже, з аналізу зазначених норм законодавства випливає, що ч. 4 статті 173 Земельного кодексу України містить певні обмеження щодо земель державної власності, які можуть переходити у власність територіальної громади при зміні меж населеного пункту, зокрема, це стосується земель, які не можуть передаватися у комунальну власність.

До земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність (ч. 2 ст. 117 Земельного кодексу України).

За інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Балахівська школа соціальної реабілітації є державною установою, яка належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України.

У комунальну власність Балахівська школа соціальної реабілітації не передавалася.

На момент прийняття Новостародубською сільською радою рішення №795/7 від 22.09.2020 спірна земельна ділянка перебувала у постійному користуванні Балахівської школи соціальної реабілітації на підставі державного акта серія ЯЯ №155411 від 25.09.2007.

Наведені обставини підтверджуються результатами проведеної ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області перевірки, якою встановлено, що оспорюване рішення прийнято всупереч вимогам ст. 117, 173 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим Петрівській селищній раді видано клопотання з питань дотримання вимог земельного законодавства від 09.03.2021 з вимогою скасувати рішення №795/7 та припинити право комунальної власності Новостародубської сільської ради №38324482 від 23.09.2020.

Відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №20-11-0.2-2748/2-21 від 20.04.2021, наданої на запит Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка, директор якого є головою ліквідаційної комісії Балахівської школи соціальної реабілітації, державним кадастровим реєстратором відділу у Петрівському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області 16.03.2021 на підставі розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 8,6911 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, Новостародубська сільська рада за межами населеного пункту у власність (шляхом безоплатної передачі) громадянам для ведення особистого селянського господарства (розроблений Приватним підприємством Альфа-Земпроект), земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0001 була поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:6601 площею 1,7382 га, :02:000:6602 площею 1,7382 га, :02:000:6603 площею 1,7382 га, :02:000:6604 площею 1,7382 га, :02:000:6605 площею 1,7382 га.

Таким чином, земельна ділянка із кадастровим номером :02:001:0001 з 16.03.2021 набула статусу архівної.

У подальшому 06.05.2021, тобто вже після пред`явлення прокурором цього позову та відкриття провадження у справі, відповідач - Петрівська селищна рада Кіровоградської області, будучи достеменно обізнаною з тим фактом, що право комунальної власності на спірну земельну ділянку оспорюється державою в судовому порядку, зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право комунальної власності на новостворені земельні ділянки.

Наразі земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0001 відсутня в Публічній кадастровій карті, однак вона залишається зареєстрованою як об`єкт цивільних прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Наведені обставини підтверджуються інформацією (витягами) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, отриманою з офіційного інтернет-порталу Міністерства юстиції України.

Разом з тим в межах контуру вказаної земельної ділянки згідно з Публічною кадастровою картою обліковуються п`ять земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:6601, :02:000:6602, :02:000:6603, :02:000:6604, :02:000:6605.

Таким чином, зазначені обставини беззаперечно свідчать, що новосформовані п`ять земельних ділянок у своїй сукупності фактично є тією самою земельною ділянкою, щодо якої існує спір за вказаним позовом.

З огляду на вищенаведені норми земельного законодавства земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0001, та як наслідок і п`ять земельних ділянок, які утворилися внаслідок її поділу з кадастровими номерами :02:000:6601, :02:000:6602, :02:000:6603, :02:000:6604, :02:000:6605, не можуть бути об`єктами права комунальної власності, у зв`язку з чим рішення №795/7 є таким, що суперечить вимогам ст. 117, 173 Земельного кодексу України та підлягає визнанню недійсним.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що вимога про визнання недійсним рішення Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №795/7 від 22.09.2020 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Для забезпечення державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області реальної та безперешкодної можливості реалізувати всі правомочності власника щодо спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:6601 площею 1,7382 га, :02:000:6602 площею 1,7382 га, :02:000:6603 площею 1,7382 га, :02:000:6604 площею 1,7382 га, :02:000:6605 площею 1,7382 га, які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0001, суд прийшов до висновку про необхідність скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на них, здійснену внаслідок рішення №795/7, яке суперечить вимогам законодавства і підлягає визнанню недійсним у судовому порядку.

Вимога про скасування державної реєстрації права власності є пов`язаною з вимогою про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яким спірну земельну ділянку (та земельні ділянки, які утворено в результаті її поділу) прийнято у комунальну власність, та похідною від цієї вимоги.

Як вже зазначалося вище, в апеляційній скарзі особи, яка участі у справі не брала, але за її доводами, судове рішення стосується її прав, інтересів та (або) обов`язків, має бути чітко зазначено, в якій частині оскаржуваного судового рішення прямо вказано про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, про які саме та яким чином прослідковується та співвідноситься правовий зв`язок вирішених правовідносин між сторонами з правами, інтересами та (або) обов`язками особи, що не брала участі у цій справі.

Доведення цих обставин покладено на скаржників, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України.

Разом з тим наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 обставини не свідчать про те, що оспорюваним рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 № 912/1194/21 порушено будь-які її права, обов`язки та інтереси.

Так, спірні правовідносини зумовлені незгодою держави, яка є власником земельних ділянок в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, з правомірністю набуття Новостародубською сільською радою права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0001 площею 8,6911 га, та, як наслідок, з правомірністю набуття Петрівською селищною радою права комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:6601 площею 1,7382 га, :02:000:6602 площею 1,7382 га, :02:000:6603 площею 1,7382 га, :02:000:6604 площею 1,7382 га, :02:000:6605 площею 1,7382 га.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом цього позову є виключно правовідносини щодо права власності на спірні земельні ділянки, які виникли між державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області та у подальшому Петрівською селищною радою Кіровоградської області.

Отже, предметом цього спору є не рішення та дії державного реєстратора як суб`єкта, наділеного владними управлінськими функціями, не дії чи бездіяльність заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 , а законність набуття територіальними громадами в особі Новостародубської сільської ради та Петрівської селищної ради прав власності на земельні ділянки.

При цьому судом першої інстанції достеменно встановлено, що Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області незаконно прийнято у комунальну власність земельну ділянку державної форми власності площею 8,6911 га, яка перебувала у постійному користуванні Балахівської школи соціальної реабілітації Міністерства освіти і науки України.

У подальшому вказана земельна ділянка була поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:6601 площею 1,7382 га, :02:000:6602 площею 1,7382 га, :02:000:6603 площею 1,7382 га, :02:000:6604 площею 1,7382 га, :02:000:6605 площею 1,7382 га.

Після пред`явлення прокурором цього позову та відкриття провадження у справі 06.05.2021 відповідач - Петрівська селищна рада Кіровоградської області, будучи обізнаною з тим фактом, що право комунальної власності на спірну земельну ділянку оспорюється державою в судовому порядку, зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право комунальної власності на новостворені земельні ділянки.

Наведені обставини підтверджуються інформацією (витягами) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, отриманою з офіційного інтернет-порталу Міністерства юстиції України, які надані Офісом Генерального прокурора разом із заявою про зміну предмета позову.

Отже, на момент ухвалення судового рішення у справі № 912/1194/21 єдиним зареєстрованим власником спірних земельних ділянок була Петрівська селищна рада, а згідно з мотивувальною та резолютивною частинами рішення - держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, ні його мотивувальна частина, ні його резолютивна частина не містять жодних висновків щодо ОСОБА_1 , про зобов`язання вказаної особи вчинити будь-які юридично значимі дії або утримання від їх вчинення щодо жодної із сторін предмету спору. Зокрема, оскаржуваним рішенням не покладено на вказану фізичну особу обов`язку щодо повернення державі жодної із спірних земельних ділянок, відшкодування шкоди. Крім того, матеріали справи не містять й інших документів, які б свідчили про порушення прав скаржника; учасником спірних правовідносин вказана фізична особа також не є.

Судом, при розгляді справи, до того ж не з`ясовано обставин, за якими для участі у справі слід залучити будь-яку особу, зокрема і скаржника, та що оскаржуване рішення вплине на права або обов`язки такої особи.

З приводу розробленого ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:6605 площею 1,7382 га слід зазначити таке.

За приписами частин другої та третьої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Слід зазначити, що клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та відповідне рішення Новостародубської сільської ради або Петрівської селищної ради до апеляційної скарги не додані.

Виходячи з приписів статей 116, 123 ЗК України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування (оренду), що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку (аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі № 21-358а 13 та від 07.06.2016 у справі №820/3507/15).

Набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №380/624/16-ц та у постанові Верховного Суду від 09.06.2020 у справі №912/1860/19).

Таким чином, факт надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не є правовстановлюючим документом щодо речових прав на земельну ділянку, які виникають лише з моменту прийняття рішення щодо надання у власність (користування) земельної ділянки, укладання відповідного договору та реєстрації такого речового права.

З огляду на викладене, на час прийняття судом оскаржуваного рішення таке право у скаржниці не виникло, тому і не могло бути порушене судом.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалось.

Оскільки колегією суддів з`ясовано, що оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 щодо жодної із сторін та відносно предмету спору, то апеляційне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до положень ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на оцінці наданих учасниками справи доказів в підтвердження своїх вимог або заперечень, та на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Колегія суддів звертає увагу на те, що хоча поняття "обґрунтованого" рішення не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент учасників справи, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення, проте суд у будь-якому випадку, навіть без відображення окремих аргументів у своєму рішенні (якщо він вважає їх такими, що не впливають на правильне рішення спору або не відносяться до суті справи), повинен, під час розгляду справи, надати оцінку всім аргументам учасників справи в силу імперативних приписів статті 236 ГПК України, особливо тим, оцінка яких є необхідною для правильного вирішення спору.

В той же час, оскільки після відкриття апеляційного провадження колегією суддів встановлено, що оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання про права, інтереси та обов`язки заявника апеляційної скарги, через що апеляційне провадження підлягає закриттю, то колегією суддів не надається оцінка іншим аргументам та доводам заявника апеляційної скарги, так як це унеможливлюється закриттям апеляційного провадження.

Апеляційний господарський суд роз"яснює апелянту, що відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч.2 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Таким чином, за наявності відповідного клопотання апелянта, підлягає поверненню сплачена ним сума судового збору у розмірі 10215,00 грн.

Керуючись ст.ст. 234, 235, п.3 ч.1 ст.264, 281 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.07.2021 у справі № 912/1194/21 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з моменту складання повного тексту ухвали.

Повну ухвалу складено та підписано 05.11.2021.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна