РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.11.2021Справа № 910/12846/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕКА ЕКСПО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ-КОМ"

про стягнення 43788,70 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕКА ЕКСПО" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ-КОМ" про стягнення 43788,70 грн заборгованості за договором №67/BZ від 15.10.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №67/BZ від 15.10.2019.

Ухвалою від 10.08.2021 Господарським судом міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/12846/21, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

08.09.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла довідка про стан заборгованості за договором згідно із якою заборгованість відповідача за договором станом на 06.09.2021 становить 43788,70 грн.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 10.08.2021, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 08.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №446.

Отже, за змістом пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Згідно з частиною восьмою статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою про відкриття провадження відповідачу було надано строк для подання до суду відзиву - 15 днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Оскільки, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 08.10.2021, то останнім днем встановленого судом строку для подання відзиву є 25.10.2021 (перший робочий день після 23.10.2021 - 15-й день після вручення ухвали про відкриття провадження у справі).

Відповідач у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не подав, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надано.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕКА ЕКСПО" (організатор виставки, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕ-КОМ" (учасник, відповідач) укладений договір №67/BZ (надалі - договір), відповідно до умов якого предметом цього договору є комплекс робіт і послуг, що надаються учаснику заходу організатором в рамках проведення спеціалізованої виставки "Безпека 2019" (далі - виставка), який діє в комерційних інтересах учасника. Виставка проводиться 25 жовтня 2019 року у виставковому центрі "КиївЕкспоПлаза" (Київська обл., с. Березівська, вул. Амстердамська, 1).

Пунктом 3 договору передбачено, що згідно з цим договором організатор виставки надає учасникові комплекс послуг і виконує роботи щодо підготовки та проведення виставки, зокрема:

щодо розміщення та обладнання на виставці виставкового стенду учасника, вартістю згідно з таблицею 1, обладнаного відповідно до узгодженого сторонами плану експозиції, з виставкового обладнання, яке знаходиться у розпорядженні організатора виставки;

щодо монтажу та демонтажу виставкового стенду учасника;

щодо підготовки та публікації каталогу виставки з рекламними та інформаційними матеріалами учасника, виготовленими відповідно до його замовлення, та безкоштовного розповсюдження каталогу серед відвідувачів виставки;

щодо виготовлення та надання запрошень на виставку та запрошення відвідувачів; щодо проведення рекламної кампанії для учасників виставки;

щодо забезпечення страхування ризиків втрати або пошкодження експонатів Учасника;

щодо забезпечення охорони виставкового центру та схоронності експонатів учасника у нічний час.

За змістом пункту 4 договору сторони погодились, що ціна робіт та послуг, передбачених пунктами 1-3 цього договору, визначається залежно від розміру виставкового стенду, який надається згідно з цим договором, відповідно до розрахунку, поданого у нижченаведеній таблиці 1. Виходячи із розміру та типу площі виставкового стенду, на день підписання договору ціна робіт та послуг за цим договором складає 62323,92 грн, крім того, ПДВ (за ставкою 20%) у сумі 12464,78 гривень, що разом становить 74788,70 грн.

Пунктом 5 договору передбачено, що учасник зобов`язується провести попередню оплату ціни робіт та послуг, передбачених пунктами 1-3 цього договору, у такі терміни: 100% ціни робіт та послуг за цим договором сплачується до 19 жовтня 2019 року.

Відповідно до п.6. договору учасник зобов`язаний повністю сплатити обумовлену ціну робіт та послуг, передбачених пунктами 1-3 цього договору, до 19 жовтня 2019 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання умов договору надав відповідачу послуги з комплексу робіт і послуг (організація, проведення, забезпечення участі), що надаються учаснику заходу організатором в рамках проведення спеціалізованої виставки "Безпека 2019" на суму 74788,70 грн на підтвердження чого позивачем надано у матеріали справи акт надання послуг №72 від 25.10.2019 на суму 74788,70 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем здійснено часткову оплату робіт та послуг на суму 31000,00 грн, на підтвердження чого надано платіжні доручення №190 від 10.09.2020 на суму 3000,00 грн, №250 від 26.11.2020 на суму 4000,00 грн, №110 від 18.05.2020 на суму 4000,00 грн, №49 від 27.02.2020 на суму 5000,00 грн, № 38 від 19.02.2020 на суму 10000,00 грн, №144 від 16.07.2020 на суму 5000,00 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем становить 43788,70 грн (74788,70 грн - 31000,00 грн).

Посилаючись на порушення відповідачем зобов`язання за договором №67/BZ від 15.10.2019 в частині повної сплати наданих позивачем робіт та послуг, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 43788,70 грн заборгованості.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором за договором №67/BZ від 15.10.2019 в частині оплати виконаних позивачем робіт та наданих послуг.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із актом надання послуг №72 від 25.10.2019 позивач виконав роботи та надав відповідачу послуги (організація, проведення, забезпечення участі), що надаються учаснику заходу організатором в рамках проведення спеціалізованої виставки "Безпека 2019" на загальну суму 74788,70 грн.

Акт надання послуг №72 від 25.10.2019 підписаний представником відповідача без заперечень на зауважень.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Частиною першою статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Умовами договору сторони погодили, що відповідач здійснює оплату робіт та послуг до 19 жовтня 2019 року.

Отже, з огляду на погоджений сторонами порядок оплати, строк оплати за виконані позивачем роботи та надані послуги є таким, що настав.

Як підтверджено наданими позивачем у матеріали справи платіжними дорученнями №190 від 10.09.2020 на суму 3000,00 грн, №250 від 26.11.2020 на суму 4000,00 грн, №110 від 18.05.2020 на суму 4000,00 грн, №49 від 27.02.2020 на суму 5000,00 грн, № 38 від 19.02.2020 на суму 10000,00 грн, №144 від 16.07.2020 на суму 5000,00 грн відповідач здійснив часткову оплату у сумі 31000,00 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 43788,70 грн (74788,70 грн - 31000,00 грн).

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань оплату робіт та послуг у повному обсязі не здійснив, у зв`язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем, становить 43788,70 грн.

Згідно із ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановленими вище обставинами підтверджено обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Невиконане зобов`язання за договором у сумі 43788,70 грн підтверджується матеріалами справи, доказів у спростування заборгованості по договору з оплати робіт та послуг у сумі 43788,70 грн відповідачем не надано.

Ураховуючи викладене вище, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 43788,70 грн належним чином доведена, відповідачем належними доказами не спростована, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 43788,70 грн.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕКА ЕКСПО".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕ-КОМ" (04080, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВІКЕНТІЯ ХВОЙКИ, будинок 18/14; ідентифікаційний номер 37859536) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕКА ЕКСПО" (03057, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 56, ідентифікаційний код 41905237) заборгованість у сумі 43788,70 грн та судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 09.11.2021.

Суддя С.О. Турчин