ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2021 року м. Харків Справа № 913/593/21
Провадження №18/913/593/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Корнієнко В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи)
справу за позовом Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон»
до відповідача Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод»
про стягнення 252392,24 грн
Позивач у позовній заяві обґрунтував свої вимоги наступним:
- рішенням Господарського суду Луганської області від 04.07.2017 у справі № 913/413/17 за позовом Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» до Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод» про стягнення 543576 грн встановлено наступне:
- між Державним підприємством «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (далі Замовник, Позивач) та Державним підприємством «Луганський авіаційний ремонтний завод» (далі Виконавець, Відповідач) 08.04.2014 укладено договір № 150-14 (далі Договір);
- згідно з п. 1.1. Договору, Виконавець зобов`язується надати послуги Замовнику з капітального ремонту головного редуктора ВР-24 № Л7411811 (надалі Майно), а Замовник зобов`язується оплатити вартість Ремонту відповідно до умов даного Договору;
- в п. 1.2. Договору зазначено, що виконання робіт згідно з п. 1.1 цього Договору здійснюється в межах Державного оборонного замовлення на підставі Державного контракту № 247/1/13/11 від 23.09.2013, укладеного між Замовником і Міністерством оборони України;
- ціна Договору на дату його підписання складає 1.087.152 грн з ПДВ (п. 2.1 Договору);
- згідно з п. 2.3. Договору замовник сплачує вартість ремонту майна на підставі виставленого виконавцем рахунку в наступному порядку:
§ передоплата 50 % від граничної вартості ремонту протягом 10 банківських днів з дня підписання договору;
§ остаточний розрахунок із затвердження сторонами договірної ціни протягом 5 банківських днів після передачі відремонтованого майна замовнику за умови здійснення остаточного розрахунку Міністерством оборони України із Замовником за виконаний обсяг робіт, передбачений даним Договором, але в будь-якому випадку не пізніше 20 банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт;
- 19.05.2014 платіжним дорученням № 1407 Позивач перерахував відповідачу передоплату в сумі 543576 грн, що є передоплатою в розмірі 50 % граничної вартості ремонту;
- доставка редуктора в ремонт була здійснена на підставі товарно-транспортних накладних від 07.05.2014 02ААА № 021977 та 02ААА №021978;
- доставка та приймання в ремонт Майна відбулось 12.05.2014, що підтверджується Актом № 90 приймання редуктора ВР-24 зав. № Л7411811;
- відповідно до п. 4.3. Договору строк виконання ремонту складає 90 календарних днів з дати початку ремонту, згідно п. 4.1, і сплинув 17.08.2014;
- згідно абзацу 2 п. 3.2. Договору, Виконавець здійснює доставку Майна після виконання Ремонту на склад Замовника у м. Конотоп;
- зобов`язання Виконавця по даному Договору вважаються виконаними повністю після передачі Замовнику Майна з Ремонту (п. 4.5. Договору);
- відповідач відповідно до умов Договору не виконав взяті на себе зобов`язання з ремонту авіаційно-технічного майна Позивача, у зв`язку з чим Позивач листом від 08.02.2017 повідомив виконавця (Відповідача у справі) про відмову від Договору і запропонував повернути суму попередньої оплати в розмірі 543576 грн і повернути редуктор;
- у зв`язку з неповерненням грошових коштів і майна, позивач звернувся до суду з посиланням на частину 2 статті 693 і статтю 8 ЦК України;
- рішенням Господарського суду Луганської області від 04.07.2017 у справі № 913/413/17 позов задоволено повністю; стягнуто з Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» грошві кошти попередню оплату в сумі 543576 грн;
- 21.07.2017 видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Луганської області від 04.07.2017, яке набрало законної сили 21.07.2017 у справі № 913/413/17;
- вказаний вище судовий наказ пред`явлено до виконання до Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, яким 10.10.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54872710;
- на теперішній час виконавче провадження № 54872710 відкрито, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження № 54872710 від 20.08.2017;
- до цього часу Відповідач попередню оплату в сумі 543576 грн не повернув, рішення Господарського суду Луганської області від 04.07.2017 у справі № 913/413/17 не виконав, що свідчить про порушення ним грошового зобов`язання;
- період заборгованості визначено з 21.07.2017, що є датою набрання законної сили рішенням Господарського суду Луганської області від 04.07.2017 у справі № 913/413/17, і по 20.08.2021 (дата пред`явлення позову) включно;
- на підставі ст. 625 ЦК України позивачем заявлені до стягнення з відповідача:
- інфляційні втрати в сумі 185778,12 грн за період прострочення з 21.07.2017 по 20.08.2021.
Відповідач відзивом на позовну заяву від 15.09.2021 № 37-к визнав позов частково на суму 173845 грн та пояснив наступне:
- позовна заява є частково безпідставною та необґрунтованою тому, що позивачем всупереч чинного законодавства України було здійснено нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період, що є більшим ніж три роки з моменту звернення з цим позовом до суду, що призвело до того, що позивач безпідставно збільшив ціну позову більш ніж на 30 відсотків (на 31,2 відсотка);
У відзиві на позовну заяву відповідач заявив про застосування позовної давності.
Позивач відповіддю на відзив від 29.09.2021 № 2001 проти застосування позовної давності заперечує, посилаючись на наступне:
- наказ Господарського суду Луганської області у справі № 913/413/17 було видано 21.07.2017 з приміткою що він дійсний для пред`явлення до 22.07.2020;
- станом на поточну дату, вказаний вище судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в Луганському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в рамках виконавчого провадження № 54872710;
- відповідно до ч. 5 розділу 1 Закону України № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)», далі ЗУ № 540-ІХ, визначено:
«Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 40-44, ст. 356) доповнити пунктами 12-14 такого змісту:
« 12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID -19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину»;
- постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 було встановлено з 12.03.2020 карантин на всій території України;
- постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 № 855, термін дії карантину продовжено до 01 жовтня 2021;
- постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 981 термін дії карантину продовжено до 31 грудня 2021;
- з огляду на вищезазначене, позовна заява пред`явлена в межах строку позовної давності, тому стягнення з Відповідача інфляційних втрат та 3% річних повинно здійснюватись за період з 21.07.2017 по 20.08.2021 включно;
- наданий Відповідачем контррозрахунок 3% річних та інфляційних втрат проведено за період з 20.08.2018 по 20.08.2021 (включно) суперечить ч. 5 розділу І ЗУ № 540-ІХ;
- у контррозрахунку 3% річних Відповідач допустився помилок при визначенні загальної кількості прострочених днів;
- з огляду на наявність арифметичних помилок, а також безпідставне скорочення Відповідачем періоду, за який підлягають стягненню 3% річних та інфляційних втрат, контррозрахунок Відповідача не заслуговує на увагу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2021, справу передано на розгляд судді Корнієнко В.В.
Ухвалою від 06.09.2021 господарський суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи.
Вказана адреса підтверджена відповідачем як його фактична адреса у відзиві на позовну заяву.
На підставі ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав:
Фактичні обставини встановлені судом:
- рішенням Господарського суду Луганської області від 04.07.2017 у справі № 913/413/17, яке набрало законної сили, за позовом Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» до Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод» про стягнення 543576 грн встановлено наступне:
- між Державним підприємством «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (далі Замовник, Позивач) та Державним підприємством «Луганський авіаційний ремонтний завод» (далі Виконавець, Відповідач) 08.04.2014 укладено договір № 150-14 (далі Договір);
- згідно з п. 1.1. Договору, Виконавець зобов`язується надати послуги Замовнику з капітального ремонту головного редуктора ВР-24 № Л7411811 (надалі Майно), а Замовник зобов`язується оплатити вартість Ремонту відповідно до умов даного Договору;
- в п. 1.2. Договору зазначено, що виконання робіт згідно з п. 1.1 цього Договору здійснюється в межах Державного оборонного замовлення на підставі Державного контракту № 247/1/13/11 від 23.09.2013, укладеного між Замовником і Міністерством оборони України;
- ціна Договору на дату його підписання складає 1.087.152 грн з ПДВ (п. 2.1 Договору);
- згідно з п. 2.3. Договору замовник сплачує вартість ремонту майна на підставі виставленого виконавцем рахунку в наступному порядку:
§ передоплата 50 % від граничної вартості ремонту протягом 10 банківських днів з дня підписання договору;
§ остаточний розрахунок із затвердження сторонами договірної ціни протягом 5 банківських днів після передачі відремонтованого майна замовнику за умови здійснення остаточного розрахунку Міністерством оборони України із Замовником за виконаний обсяг робіт, передбачений даним Договором, але в будь-якому випадку не пізніше 20 банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт;
- 19.05.2014 платіжним дорученням № 1407 Позивач перерахував відповідачу передоплату в сумі 543576 грн, що є передоплатою в розмірі 50 % граничної вартості ремонту;
- доставка редуктора в ремонт була здійснена на підставі товарно-транспортних накладних від 07.05.2014 02ААА № 021977 та 02ААА №021978;
- доставка та приймання в ремонт Майна відбулось 12.05.2014, що підтверджується Актом № 90 приймання редуктора ВР-24 зав. № Л7411811;
- відповідно до п. 4.3. Договору строк виконання ремонту складає 90 календарних днів з дати початку ремонту, згідно п. 4.1, і сплинув 17.08.2014;
- згідно з абз. 2 п. 3.2. Договору, Виконавець здійснює доставку Майна після виконання Ремонту на склад Замовника у м. Конотоп;
- зобов`язання Виконавця по даному Договору вважаються виконаними повністю після передачі Замовнику Майна з Ремонту (п. 4.5. Договору);
- відповідач відповідно до умов Договору не виконав взяті на себе зобов`язання з ремонту авіаційно-технічного майна Позивача, у зв`язку з чим Позивач листом від 08.02.2017 повідомив виконавця (Відповідача у справі) про відмову від Договору і запропонував повернути суму попередньої оплати в розмірі 543576 грн і повернути редуктор;
- вказану відмову від договору та вимогу про повернення передоплати надіслано відповідачу рекомендованим листом 08.02.2017, що підтверджується фіскальним чеком пошти від 08.02.2017 (залучено до матеріалів справи);
- з урахуванням положень ст. 530 ЦК України (про те, що відповідач повинен повернути передоплату у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги), відповідач повинен був повернути передоплату до 20.02.2017 включно (13.02.2017 день отримання вимоги + 7 днів з 14.02.2017 = 20.02.2017 останній день сплати коштів);
- у зв`язку з неповерненням відповідачем передоплати, позивач звернувся до суду з посиланням на частину 2 статті 693 і статтю 8 ЦК України;
- рішенням Господарського суду Луганської області від 04.07.2017 у справі № 913/413/17 позов задоволено повністю (до спірних відносин застосовано ч. 2 ст. 693 ЦК України за аналогією закону); стягнуто з Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» грошві кошти попередню оплату в сумі 543576 грн;
- 21.07.2017 видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Луганської області від 04.07.2017, яке набрало законної сили 21.07.2017 у справі № 913/413/17;
- вказаний вище судовий наказ пред`явлено до виконання до Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, яким 10.10.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54872710;
- на теперішній час виконавче провадження № 54872710 відкрито, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження № 54872710 від 20.08.2017;
- до цього часу відповідач попередню оплату в сумі 543576 грн позивачу не повернув, чим порушив своє грошове зобов`язання;
- період заборгованості визначено позивачем з 21.07.2017, що є датою набрання законної сили рішенням Господарського суду Луганської області від 04.07.2017 у справі № 913/413/17, і по 20.08.2021 (дата пред`явлення позову) включно.
Вказані факти (щодо повернення попередньої оплати) встановлені рішенням Господарського суду Луганської області від 04.07.2017 у справі № 913/413/17, що набрало законної сили, та відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню, а також підтверджуються поданими позивачем письмовими доказами (завіреними копіями документів): договором від 08.04.2014 № 150-14ю з додатковою угодою; актом приймання редуктора; платіжним дорученням про передоплату від 19.05.2014; заявою про відмову від договору від 08.02.2017 з фіскальним чеком пошти; постановою про відкриття виконавчого провадження № 54872710; інформацією про виконавче провадження № 54872710.
Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати, у зв`язку з чим, на вимогу позивача на підставі ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу (попередньої оплати) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 (пункти 74-80 постанови).
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу (попередньої оплати), яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.
Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу (попередньої оплати) у 2017 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість (попередню оплату) не припинилося та триває до теперішнього дня. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до дати пред`явлення позову.
Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.
Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).
Відповідач у відзиві на позовну заяву заявив про застосування позовної давності.
Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (тобто трирічним строком позовної давності).
Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як було вказано вище, відповідач повинен був повернути позивачу передоплату в строк до 20.02.2017 включно, тому право на позов про стягнення попередньої оплати та коштів на підставі статті 625 ЦК України виникло у позивача з 21.02.2017 - дати (моменту) порушення грошового зобовязання.
А з урахуванням вищевикладеного це право позивача обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову, тобто періодом 20.08.2018 20.08.2021.
Разом з цим, відповідно до ч. 5 розділу 1 Закону України № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)», далі ЗУ № 540-ІХ, визначено:
«Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 40-44, ст. 356) доповнити пунктами 12-14 такого змісту:
« 12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID -19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 встановлено з 12.03.2020 карантин на всій території України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 981 термін дії карантину продовжено до 31 грудня 2021 року.
12.03.2020 на дату введення карантину трирічний строк позовної давності за вимогами позивача про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України, вже сплив (право на позов виникло у позивача 21.02.2017 і сплило відповідно 21.02.2020).
Тому положення вищевказаного Закону про продовження строку позовної давності на строк дії карантину, не застосовується до спірних відносин, а строк позовної давності обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Таким чином, позивач має право на стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України за період з 20.08.2018 по 20.08.2021.
Розрахунок виконаний судом з урахуванням листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ»:
Втрати від інфляції:
- сума боргу 543576 грн; період прострочення: вересень 2018 р. серпень 2021 р.;
- індекс інфляції за період вересень 2018 р. серпень 2021 р. 122,95093994;
- 668331,80 543576 = 124755,80 грн втрати від інфляції.
Розрахунок виконано за допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство», версія 2.9.2.
Три проценти річних:
- сума боргу 543576 грн; період прострочення: з 20.08.2018 по 20.08.2021 1097 днів;
- з 20.08.2018 по 31.12.2019 499 днів;
- з 01.01.2020 по 31.12.2020 366 днів (високосний рік);
- з 01.01.2021 по 20.08.2021 232 дні;
Відповідно до ст. 123, 129 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 2604,69 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 68,8 %) підлягають відшкодуванню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України суд
1. Позов задовольнити частково.
Датою ухвалення судового рішення є дата складання повного рішення 04 листопада 2021 року. Рішення може бути оскаржене протягом 20 днів із вказаної дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
/ Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Суддя Владислав КОРНІЄНКО