УХВАЛА

04 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 906/986/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз"

на рішення господарського суду Житомирської області від 13.05.2021 та

постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз"

до публічного акціонерного товариства "Житомиргаз"

про скасування оперативно-господарської санкції,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - державне підприємство "Вінницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації",

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз" (далі - ТОВ "Фактор Нафтогаз", позивач, скаржник) звернулося 08.10.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило: скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 13.05.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 (повний текст постанови виготовлено 16.09.2021) зі справи № 906/986/20; ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 18.10.2021 касаційну скаргу залишено без руху, оскільки скаржником в порушення вимог: пункту 5 частини першої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не зазначено підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 287 ГПК України; пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги недодано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; статті 288 ГПК України касаційну скаргу подано з пропуском строку й ТОВ "Фактор Нафтогаз" не порушив питання про його поновлення, а також за відсутності доказів поважності такого пропуску; надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Скаржник направив 29.10.2021 на адресу Верховного Суду лист (який фактично є заявою) про усунення недоліків разом із доказами сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Водночас зазначена заява повторно оформлена з порушенням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, оскільки не містить жодної з передбачених абзацом першим частини другої статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

Предметом даної касаційної скарги є рішення місцевого суду та постанова апеляційного господарського суду. Отже, скаржником оскаржується рішення суду, передбачене пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з відповідним посиланням на статтю 287 цього Кодексу. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Так поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, на його думку, скаржник має одночасно викласти підстави для такого оскарження (разом чи окремо), визначених частиною другою статті 287 ГПК України: 1) послатися на висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України); 2) описавши спірні правовідносини, належно обґрунтувати мотиви (з чітким посиланням на норму права: абзац, пункт, частину статті) необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України); 3) пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, яка не містить такого висновку та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України); 4) посилаючись, як на підставу для оскарження судового рішення, на частини першу, третю статті 310 ГПК України, на скаржника покладається обов`язок обґрунтувати мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України. При цьому на підтвердження зазначених у касаційній скарзі підстав для скасування судових рішень і направленням справи на новий розгляд за пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України позивач має довести обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 (за сукупністю) частини другої статті 287 ГПК України (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

Перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України вбачається, що доводи касаційної скарги зводяться до цитування: окремих положень: Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Кодексу газорозподільних систем, Податкового кодексу України, Господарського кодексу України та ГПК України. А лист (заява про усунення недоліків) від 29.10.2021 аналогічно взагалі не містить жодних належних підстав в розумінні вимог частини другої статті 287 ГПК України для звернення з касаційною скаргою. Фактично ТОВ "Фактор Нафтогаз" веде до власного викладення обставин справи та до переоцінки доказів, що вже здійснено судом апеляційної інстанції та з огляду на статус Верховного Суду й повноваження не є підставою для відкриття касаційного провадження. Скаржником не наводиться детального опису правовідносин в контексті обґрунтування мотивів та підстав звернення з касаційною скаргою із чітким посиланням на норму права - відповідний пункт частини другої статті 287 ГПК України.

Крім того, у усуваючи недоліки касаційної скарги визначені ухвалою Верховного суду від 18.10.2021, скаржник 29.10.2021 направив на адресу касаційної інстанції клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження спірних судових актів.

При цьому зазначає, що повний текст постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 ним отримано лише 21.09.2021. Дослідивши доводи касаційної скарги, стосовно поважності пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає зазначити про таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції дійшов висновку про неповажність причин пропуску ТОВ "Фактор Нафтогаз" строку на касаційне оскарження у справі № 906/986/20, оскільки скаржником не надано доказів отримання повного тексту оскаржуваної постанови саме 21.09.2021, як і доказів про звернення з відповідною заявою до суду апеляційної інстанції про видачу копії постанови й відповідно доказів поважності пропуску строку на касаційне звернення.

Однак при цьому колегія суддів Касаційного господарського суду підкреслює, що відповідно до імперативного змісту норм ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та визначених судом строків на усунення її недоліків.

Таким чином, протягом встановленого вказаним Судом строку ТОВ "Фактор Нафтогаз" не усунуто недоліків поданої ним касаційної скарги. Наведене є підставою для її повернення без розгляду як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми та змісту. Поряд із цим, відповідно до змісту частини восьмої статті 174 ГПК України скаржник не позбавлений права повторного звернення з касаційною скаргою в загальному порядку після усунення її недоліків.

З огляду на викладене та керуючись статтею 234, частиною п`ятою статті 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз" на рішення господарського суду Житомирської області від 13.05.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 зі справи № 906/986/20 повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова