ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"03" листопада 2021 р. Cправа № 902/628/21
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Шушковій А.П.
за участю представників
позивача Щур О.В., ордер ВН №069673 від 22.05.2021;
відповідача Грачова І.В., довіреність №1-14-0243 від 31.12.2020;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву представника позивача від 12.10.2021 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та клопотання представника відповідача від 21.10.2021 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу у справі:
про стягнення 238559,21 грн заборгованості згідно договорів про надання послуг
Рішенням суду від 07.10.2021 провадження в частині стягнення основного боргу за договором №36/13 у сумі 29547,42 грн. - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, з покладенням витрат на сплату судового збору в цій частині на відповідача. Позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр муніципальних систем управління" 170731,35 грн - основного боргу; 24843,62 - інфляційного збільшення; 13436,82 грн. - 3% річних та 3578,39 грн - витрат на сплату судового збору.

У позовній заяві позивачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс i які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу - 15400,00 гривень.

Користуючись своїм правом, передбаченим ч.8 ст. 129 ГПК України, представник позивача 05.10.2021 подав до суду заяву про можливість подати докази понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги протягом п`яти календарних днів після ухвалення судом рішення.

В резолютивній частині рішення, відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України, судом призначено судове засідання на 19.10.2021 на 15:30 год. для розгляду заяви про стягнення понесених позивачем судових витрат.

Після прийняття судового рішення, 12.10.2021 року, у строк визначений п. 8 ст. 129 ГПК України, від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18806,69 грн. до заяви долучено докази направлення даної заяви відповідачу.

21.10.2021 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

У визначену судом дату (21.10.2021) розгляд заяви не відбувся у зв`язку із перебуванням судді Маслія І.В. на лікарняному.

Станом на 01.11.2021 суддя Маслій І.В. приступив до роботи.

Ухвалою від 01.11.2021 повідомлено учасників справи про призначення судового засідання з розгляду заяви про стягнення понесених позивачем судових витрат на 03 листопада 2021 р.

На визначену судом дату 03.11.2021 в судове засідання з`явились представники сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заяву від 12.10.2021 про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі та просила задовольнити її.

Представник відповідача проти заяви представника позивача заперечила з підстав викладених у клопотанні від 21.10.2021 та просила зменшити дані витрати до 7350,00 грн.

Частиною 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення та повідомлено, що повне додаткове рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Так, розглянувши матеріали справи, заяву представника позивача про понесенні судові витрати на правничу допомогу та клопотання представника відповідача про зменшення понесених позивачем витрати на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами справи по суті.

За змістом статті 123 ГПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві визначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15400,00 грн, крім того представником позивача, до закінчення судових дебатів, подано заяву про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду додаткових доказів на підтвердження понесених судових витрат.

У подальшому в строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК, 12.10.2021 року від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу, до якого долучено копію договору про надання правової допомоги від 05.05.2021 № 05/05/21/1; попередній розрахунок з описом виконаних робіт від 12.05.2021 на суму 15866,68 грн; акт наданих послуг від 11.10.2021; остаточний розрахунок з описом виконаних робіт від 11.10.2021 на суму 18806,69 грн; рахунок на оплату №01 від 11.10.2021 на суму 18806,69 грн; платіжне доручення №2416 від 12.10.2021 на суму 18806,69 грн; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю Серія ВН №000006 від 17.09.2014 р., Ордер Серія ВН №069673 від 12.05.2021, відповідно до якого на підставі договору № 05/05/21/1 від 05.05.2021 адвокат Щур О.В. надає правову допомогу ТОВ "Центр муніципальних систем управління" у Господарському суді Вінницької області.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 цієї статті).

Згідно положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 ГПК України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла відповідні витрати, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Частиною 4 статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Водночас, згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Дослідивши докази, надані представником позивача в підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що заявлені витрати підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання представника відповідача про зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, обґрунтовано тим, що даний адвокат вже представляла інтереси в ідентичних справах тому на думку відповідача адвокат позивача витратив значно менше часу, ніж зазначено в остаточному розрахунку, разом з тим дане клопотання не містить чітких обґрунтувань не співмірності понесених відповідачем витрат та наданих адвокатом послуг.

З огляду на викладене вище зазначені, твердження представника відповідача, судом оцінюються критично та спростовуються вище зазначеними доказами.

Беручи до уваги факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не доведено неспівмірність заявлених витрат, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 74-79, 86, 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника позивача від 12.10.2021 №902, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (вул. Магістратська, буд. 2, м. Вінниця, 21050, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр муніципальних систем управління" (вул. Єрмака, 7а, м. Вінниця, 21036, ) 18806,69 грн. - понесених витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Копію судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також засобами електронного зв`язку за наступними адресами: ., .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 04.11.2021

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Єрмака, 7а, м. Вінниця, 21036)

3 - відповідачу (вул. Магістратська, буд. 2, м. Вінниця, 21050)