СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Харків Справа № 917/1951/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М. , суддя Плахов О.В.

Секретар судового засідання Євтушенко Є.В.,

за участю:

від позивача Жирний О.С.,

від відповідача Савченко Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційні скарги

Приватного акціонерного товариства Гадячгаз (вх. № 3485 П/2),

Акціонерного товариства Укртрансгаз (вх. № 3487 П/2),

на рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2020 (суддя Мацко О.С., ухвалене у м. Полтаві 13.10.2020 об 11:06 год, повний текст складено 26.10.2020)

у справі № 917/1951/19

за позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ,

до Приватного акціонерного товариства Гадячгаз, м. Гадяч, Полтавська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг, м. Київ,

про стягнення 20012794,22 грн.: 16458130,75 основної заборгованості за послуги балансування природного газу за договором транспортування природного газу № від 03.01.2017, 2441 389,23 грн. пені, 339570,40 грн. три проценти річних, 773703,84 грн. інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз, в якому просило стягнути грошові кошти у сумі 20012794,22 грн., з яких: 16458130,75 основної заборгованості за послуги балансування природного газу за договором транспортування природного газу № від 03.01.2017, 2441389,23 грн. пені, 339570,40 грн. 3% річних, 773703,84 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог АТ "Укртрансгаз" посилається на порушення відповідачем умов договору транспортування природного газу в частині здійснення своєчасної оплати послуг балансування обсягів природного газу № від 03.01.2017 за період січень-лютий, квітень, червень-серпень, жовтень-грудень 2018, січень-лютий 2019.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 13.10.2020 у справі № 917/1951/19 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 8484842,28 грн. основного боргу, 127272,63 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення місцевий господарський суд встановив, що передумовою надання послуг балансування є наявність у відповідача негативного місячного небалансу, що не був врегульований до 12-го числа наступного місяця.

Суд першої інстанції встановив, що позивачем як оператором ГТС здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу в січні в обсязі 167,585 тис. куб. м., в лютому в обсязі 204,118 тис. куб. м., в квітні обсязі 102,315 тис. куб. м., в червні в обсязі 32,206 тис. куб. м., в липні в обсязі 20,304 тис. куб. м., в серпні в обсязі 22,842 тис. куб. м., в жовтні в обсязі 40,741 тис. куб. м., у листопаді в обсязі 204,705 тис. куб. м., в грудні в обсязі 286,881 тис. куб. м. (2018 рік), у січні 2019р. в обсязі 298,442 тис. куб. м. та у лютому 2019р. - 215,667 тис. куб. метрів.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що такі обсяги негативних небалансів природного газу виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору ним з газотранспортної системи природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи. У зв`язку із нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивач надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 20222850,51 грн, про що були оформлені односторонні акти про надання таких послуг та надіслані відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точкам входу/виходу супровідними листами позивача від 14.02.2018, від 14.03.2018, від 14.05.2018, від 13.07.2018, від 14.08.2018, від 13.09.2018, від 14.11.2018, від 14.12.2018, від 14.01.2019, від 14.02.2019, від 14.03.2019.

Здійснивши аналіз наданих сторонами розрахунків, суд першої інстанції встановив, що небаланс у спірних періодах, віднесений позивачем на відповідача, складав менше 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи. Таким чином, за висновком суду, під час здійснення розрахунку вартості послуг з балансування слід застосовувати коефіцієнт 1.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем невірно проведено розрахунок послуг з балансування обсягів природного газу, з урахуванням коефіцієнту компенсації 1,2, що призвело до збільшення вартості таких послуг та покладання на відповідача додаткових витрат щодо оплати послуг балансування газу.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції встановлено, що сума заборгованості за надані послуги балансування за вказані позивачем періоди, повинна бути обрахована з застосуванням коефіцієнту компенсації 1 і повинна складати 12687169,35 грн.

Місцевий господарський суд встановив, що відповідачем за послуги балансування за даним договором було здійснено оплату в сумі 4165206,09 грн. за рахунок субвенції порядку, передбаченому Постановою КМУ №256 від 04.03.2002 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету».

Місцевий господарський суд відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на те, що послуги балансування проводилася відповідачем за рахунок коштів, виділених у вигляді субвенцій на оплату пільг та житлових субсидій населенню щодо послуг з транспортування природного газу згідно з Постановою КМУ № 256 від 04.03.2002.

Разом з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість тверджень відповідача про те, що договір транспортування природного газу № від 03.01.2017 є неукладеним, з підстав не погодження предмету договору (не підписані додатки 1 та 2, передбачені п.2.4 договору).

З урахуванням викладеного вище, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 8484842,28 грн.

Приватне акціонерне товариство "Гадячгаз (апелянт 1) звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2020 у справі № 917/1951/19, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Приватне акціонерне товариство "Гадячгаз позовні вимоги АТ "Укртрансгаз" не визнає в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що судом першої інстанції в повній мірі не досліджено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору транспортування природного газу № від 03.03.2017, згідно з яким оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує встановлену в цьому договорі оператору вартість таких послуг (п. 2.1 договору). Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та /або додатка №2 (транспортування) до цього договору.

Відповідач посилається на те, що у відповідності до п. 2.8 договору транспортування природного газу № від 03.03.2017 додатки 1 та 2 є невід`ємною частиною договору, однак дані додатки між сторонами не підписані.

ПрАТ "Гадячгаз зазначає, що з долучених до матеріалів справи доказів неможливо встановити наявність небалансів у газотранспортній системі в заявлені позивачем періоди, а складені позивачем односторонні акти не можуть бути визнані належними доказами.

ПрАТ "Гадячгаз вважає, що позивачем не дотримано порядку визначення небалансу (пункти 1, 2 розділу 3 глави XIV Кодексу ГТС.).

Акціонерне товариство Укртрансгаз (апелянт 2) також звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2020 у справі № 917/1951/19, в якій просить його скасувати в частині відмови Акціонерному товариству "Укртрансгаз" у стягненні з Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз 7973288,47 грн. основного боргу, 2 441389,23 грн. пені, 773703,84 грн. інфляційних втрат та 339570,40 грн. 3% річних, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач вважає, що АТ "Укртрансгаз" для визначення коефіцієнту компенсації при розрахунку вартості послуг балансування правильно визначено обсяги природного газу, відібрані відповідачем у спірні газові місяці з точки виходу з газотранспортної системи у розмірах небалансів відповідача.

Позивач посилається на те, що обсяг природного газу, відібраного відповідачем з газотранспортної системи в спірні газові місяці склав 100 % розміру його небалансу, внаслідок чого, на підставі пункту 9.2 договору при визначенні вартості наданих послуг балансування було застосовано саме коефіцієнт 1,2. При цьому, позивач на підставі даних номінацій/місячних номінацій/реномінацій, поданих відповідачем по точках входу та по точках виходу, а також на підставі суміжних операторів, встановив конкретний обсяг природного газу, що був відібраний відповідачем з газотранспортної системи у спірних газових місяцях, який потім і був використаний у розрахунках вартості відповідних послуг балансування.

АТ "Укртрансгаз" вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на те, що постанова КМУ № 256 від 04.03.2002 врегульовує інші правовідносини, аніж розрахунки сторін за договором.

На думку позивача, механізм фінансування видатків місцевих бюджетів встановлений постановою КМУ № 256 від 04.03.2002 є відмінним від механізму, визначеного постановою КМУ № 20 від 11.01.2005 (яка втратила чинність). Постанова КМУ № 256 від 04.03.2002 не передбачає укладання сторонами будь-яких угод, спільних рішень і т.д., а тому жодним чином не впливає на укладений договір, а тим більше не може його змінювати. Постанова КМУ № 256 від 04.03.2002та затверджений нею Порядок не забороняють відповідачу сплачувати існуючу заборгованість в будь-який інший спосіб, ніж в Порядку, затвердженому Постановою КМУ № 256, і таких застережень не містить укладений між сторонами договір.

На думку позивача, оскільки зарахування коштів за рахунок субвенцій не відрізняється від зарахування коштів безпосередньо з рахунків відповідача або з рахунків зі спеціальним призначенням, необґрунтованими є посилання відповідача щодо безпідставності нарахування штрафних санкцій.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2020 та витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.12.2020, сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз на рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2020 у справі № 917/1951/19. Розгляд справи призначено на 03.02.2021 об 11:30 годині.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Укртрансгаз на рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2020 у справі № 917/1951/19 в частині відмови у стягненні з Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 7973288,47 грн. основного боргу, 2441389,23 грн. пені, 773703,84 грн. інфляційних втрат та 339570,40 грн. 3% річних. Розгляд справи призначено на 03.02.2021 об 11:30 годині.

11.01.2021 Східним апеляційним господарським судом отримано від АТ «Укртрансгаз» відзив на апеляційну скаргу ПрАТ «Гадячгаз» (вх. №148), в якому позивач просить апеляційну скаргу ПрАТ «Гадячгаз» залишити без задоволення.

Вимоги і заперечення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, є аналогічними з вимогами та запереченнями, вказаними в апеляційній скарзі АТ «Укртрансгаз».

13.01.2021 Східним апеляційним господарським судом отримано від ПрАТ «Гадячгаз» відзив на апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз» (вх. №352), в якому відповідач просить апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз» залишити без задоволення.

Вимоги і заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, є аналогічними з вимогами та запереченнями, вказаними у апеляційній скарзі ПрАТ «Гадячгаз».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 у справі № 917/1951/19 зупинено апеляційне провадження у справі № 917/1951/19 за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства Гадячгаз (вх. № 3485 П/2) та Акціонерного товариства Укртрансгаз (вх. № 3487 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2020 у справі № 917/1951/19 до закінчення розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19 та складання повного тексту судового рішення.

26.08.2021 Східним апеляційним господарським судом отримано від АТ Укртрансгаз заяву (вх. №9867), у якій позивач зазначає, що обставини, які викликали зупинення провадження у справі № 917/1951/19 є усунутими, а саме об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглянуто справу № 922/3987/19.

У зв`язку з відпусткою судді-члена колегії Мартюхіної Н.О., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 поновлено апеляційне провадження за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства Гадячгаз та Акціонерного товариства Укртрансгаз на рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2020 у справі № 917/195/19. Розгляд справи призначено на 06.10.2021 о 10:45 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 01.11.2021 о 12:00 год..

У судовому засіданні 01.11.2021 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Гадячгаз і просив її задовольнити, а також заперечував проти апеляційної скарги позивача.

Представник позивача підтримав апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укртрансгаз, а скаргу відповідача просив залишити без задоволення.

Разом з цим, представниками позивача і відповідача заявлено усне клопотання, в якому представники просили, зупинити розгляд даної справи до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду справи № 918/450/20, мотивуючи це тим, що правовідносини у даній справі та справі № 918/450/20 є подібними.

Колегія суддів розглянувши зазначене клопотання, дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Колегія суддів встановила, що станом на 01.11.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, відсутні відомості про передачу справи № 918/450/20 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду. Таким чином, відсутні підстави для зупинення розгляду даної справи № 917/1951/19.

Крім того, відповідно до положень частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Згідно з положеннями частини 14 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку.

Склад суду для розгляду даної справи визначено протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 року, а тому, враховуючи вищевикладені вимоги Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга підлягає розгляду у строк до 07.11.2021 року.

Оскільки визначений Господарським процесуальним кодексом України строк розгляду апеляційних скарг закінчується 07.11.2021 року, колегія суддів дійшла висновку про відсутність можливості відкладення розгляду апеляційної скарги, оскільки у разі такого відкладення, матиме за наслідки порушення норм процесуального права, щодо строків розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Фіксація судових засідань апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст. 222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні учасників справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила.

Як свідчать матеріали справи, сторонами у справі було підписано договір транспортування природного газу № від 03.01.2017 (а.с.16-26, том 1), за умовами якого оператор (позивач) надає замовнику (відповідачу) послуги транспортування природного газу, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п. 2.1.).

Пунктом 2.2. договору передбачено, що послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (далі Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

У п. 2.3 договору сторонами погоджено перелік послуг, які можуть бути надані замовнику, а саме: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

Обсяг послуг, що надаються за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього Договору (пункт 2.4 договору).

Пунктами 2.5.-2.7. договору визначено, що

- приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу;

- замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі;

- оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

У пункті 4.1 договору сторони погодили, що замовник, зокрема, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг, а також вчасно врегульовувати небаланси.

Згідно з пунктом 5.1. договору, порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього Договору.

Окремим додатком 3 до цього Договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи /прямим споживачем/ газовидобувним підприємством /виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх точках входу / виходу до відповідного замовника (пункт 5.4. договору).

Відповідно до пунктів 7.1.-7.3. договору, вартість послуг балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www/utg/ua. Тарифи, передбачені пунктом 7.1., є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Умовами пунктів 9.1.-9.4 договору визначено, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою:

В балансування = БЦГ х К х QБГ,

де БЦГ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця у строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.

Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів, починаючи від дати отримання замовником рахунку-фактури. Рахунок-фактура надсилається цінним листом з описом вкладення.

Відповідно до пункту 11.4. договору, послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Пунктом 17.1. договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дня його укладання на строк до 31.12.2017. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд умов.

Як зазначає позивач, передумовою надання послуг балансування стала наявність у відповідача негативного місячного небалансу, що не був врегульований до 12-го числа наступного місяця. Небалансом є різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Так, позивачем як Оператором ГТС було здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу в січні в обсязі 167,585 тис. куб. м., в лютому в обсязі 204,118 тис. куб. м., в квітні обсязі 102,315 тис. куб. м., в червні в обсязі 32,206 тис. куб. м., в липні в обсязі 20,304 тис. куб. м., в серпні в обсязі 22,842 тис. куб. м., в жовтні в обсязі 40,741 тис. куб. м., у листопаді в обсязі 204,705 тис. куб. м., в грудні в обсязі 286,881 тис. куб. м. (2018 рік), у січні 2019р. в обсязі 298,442 тис. куб. м. та у лютому 2019р. - 215,667 тис. куб. метрів (арк.спр.91-104).

У зв`язку із нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивач надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 20222850,51 грн, про що були оформлені односторонні акти про надання таких послуг № 01-18-- БАЛАНС від 31.01.2018, № 02-18-- БАЛАНС від 28.02.2018р., № 04-18-- БАЛАНС від 30.04.2018, № 06-18-- БАЛАНС від 30.06.2018р., № 07-18-- БАЛАНС від 31.07.2018, № 08-18-- БАЛАНС від 30.08.2018р., №09-18-- БАЛАНС від 30.09.2018, № 10-18-- БАЛАНС від 31.10.2018р., № 11-18-- БАЛАНС від 30.11.2018, № 12-18-- БАЛАНС від 31.12.2018р., № 12-18-- БАЛАНС від 31.12.2018, № 12-18-- БАЛАНС від 31.12.2018р. , № 01-19-- БАЛАНС від 31.01.2019, № 02-19-- БАЛАНС від 28.02.2019, що були надіслані відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точкам входу/виходу супровідними листами позивача від 16.02.2018, від 20.03.2018, від 18.05.2018, від 17.07.2018, від 15.08.2018, від 19.09.2018, від 15.11.2018р., від 18.12.2018, від 16.01.2019, від 18.02.2019, від 15.03.2019 (а.с. 33-90, том 1).

Як вказує позивач, в порушення взятих на себе зобов`язань відповідач не сплатив вартість послуг балансування у повному обсязі.

Згідно з п. 13.5 Договору, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На цій підставі позивач нарахував відповідачу пеню за прострочення зобов`язань у розмірі 2441389,23 грн.

Також позивачем нараховані 3% річних у сумі 339570,40 грн та інфляційні втрати у сумі 773703,84 грн.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина 1 статті 14 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статей 11, 509 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 628, 629 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно матеріалів справи, сторонами у справі було підписано договір транспортування природного газу № від 03.01.2017 (а.с.16-26, том 1), за умовами якого оператор (позивач) надає замовнику (відповідачу) послуги транспортування природного газу, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи (надалі - Кодекс ГТС), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 (надалі - Правила постачання природного газу), а також положеннями Закону України "Про ринок природного газу", Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу ГТС (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної торгової точки, на якій здійснюється передача права власності на природний газ між оптовими продавцями та оптовими покупцями/постачальниками природного газу, яку адмініструє оператор газотранспортної системи.

Нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Умови, за яких надаються послуги балансування, визначені в підпункті 2 пункту 7 глави 3 Розділу XІV Кодексу ГТС, згідно з яким негативний місячний небаланс, що виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС, небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.

В свою чергу, фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу, а комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації.

Алокація, згідно з пунктом 5 глави 1 розділу 1 Кодексу, це віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Алокація обсягів природного газу по точці входу до газотранспортної системи здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці (п. 1 гл. 2 розділу ХІІ Кодексу ГТС).

Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування).

Пунктом 8 глави 3 Розділу ХІІ Кодексу ГТС передбачено, що у разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи, а по прямому споживачу - на оператора газотранспортної системи.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 3 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

З вищенаведених положень законодавства та умов укладеного між сторонами договору вбачається, що позивач має права та обов`язки щодо визначення за відповідачем наявності негативного місячного небалансу та надання йому, у зв`язку з цим, послуг балансування у разі не врегулювання негативного місячного небалансу у наступному місяці після місяця, у якому здійснювалось балансування.

З огляду на вищенаведені положення Кодексу ГТС і умови Договору транспортування природного газу № від 03.01.2017, колегія суддів дійшла висновку про те, що для наявності підстав для оплати виставленого оператором рахунку щодо вартості послуг балансування законодавчо передбачено сукупність обставин у наступній послідовності:

1) виникнення негативного місячного небалансу;

2) неврегулювання замовником послуг транспортування цього самостійно небалансу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем;

3) оформлення оператором одностороннього акту на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу;

4) надання оператором замовнику до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем як оператором ГТС здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу в січні в обсязі 167,585 тис. куб. м., в лютому в обсязі 204,118 тис. куб. м., в квітні обсязі 102,315 тис. куб. м., в червні в обсязі 32,206 тис. куб. м., в липні в обсязі 20,304 тис. куб. м., в серпні в обсязі 22,842 тис. куб. м., в жовтні в обсязі 40,741 тис. куб. м., у листопаді в обсязі 204,705 тис. куб. м., в грудні в обсязі 286,881 тис. куб. м. (2018 рік), у січні 2019р. в обсязі 298,442 тис. куб. м. та у лютому 2019р. - 215,667 тис. куб. метрів.

Відповідно до пункту 11.4. договору, послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем для оформлення наданих відповідачу послуг балансування, в межах повноважень, визначених в Кодексі ГТС, були оформлені односторонні акти про надання таких послуг № 01-18-- БАЛАНС від 31.01.2018, № 02-18-- БАЛАНС від 28.02.2018р., № 04-18-- БАЛАНС від 30.04.2018, № 06-18-- БАЛАНС від 30.06.2018р., № 07-18-- БАЛАНС від 31.07.2018, № 08-18-- БАЛАНС від 30.08.2018р., №09-18-- БАЛАНС від 30.09.2018, № 10-18-- БАЛАНС від 31.10.2018р., № 11-18-- БАЛАНС від 30.11.2018, № 12-18-- БАЛАНС від 31.12.2018р., № 12-18-- БАЛАНС від 31.12.2018, № 12-18-- БАЛАНС від 31.12.2018р. , № 01-19-- БАЛАНС від 31.01.2019, № 02-19-- БАЛАНС від 28.02.2019, що були надіслані відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точкам входу/виходу супровідними листами позивача від 16.02.2018, від 20.03.2018, від 18.05.2018, від 17.07.2018, від 15.08.2018, від 19.09.2018, від 15.11.2018р., від 18.12.2018, від 16.01.2019, від 18.02.2019, від 15.03.2019.

У відповідності до приписів п. 9.4 Договору оператор до чотирнадцятого числа, місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок фактуру. Рахунок фактура надсилається цінним листом з описом вкладення.

Згідно з приписами розділу 6 п. 18 Кодексу у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс.

Колегією суддів встановлено, що вказані дії позивачем вчинено з порушенням строків для оформлення та направлення відповідачу розрахунку вартості наданих послуг балансування та рахунка-фактури, визначених Кодексом ГТС та п. 9.4 Договору.

Разом з цим, згідно з частиною 1 статті 626, частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

За частиною 4 статті 179 Господарського кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

За змістом статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов, до яких, серед іншого, віднесено умови про предмет договору.

Положеннями частин 1-3 статті 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Отже, предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання; предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2497 затверджено типову форму договору транспортування природного газу, за умовами якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених в цьому договорі, а замовник оплачує оператору встановлені в ньому вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Додатком до вказаної постанови НКРЕКП є типовий договір транспортування природного газу та додатки до нього (які є його невід`ємною частиною), а саме: додаток №1 - розподіл потужності; додаток №2 - транспортування; додаток №3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Колегія суддів встановила, що предметом договору транспортування природного газу № від 03.01.2017 (пункти 2.1., 2.4.), є надання послуг транспортування природного газу, обсяг яких визначається додатком 1 (розподіл потужності) та додатку 2 (транспортування) і які відповідно до п. 2.8. Договору є його невід`ємною частиною.

При цьому, додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Пунктом 5.4. Договору визначено, що окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/газовидобувним підприємством /виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника.

Приватне акціонерне товариство "Гадячгаз у спірних правовідносинах, крім статусу замовника послуг транспортування природного газу, має також статус оператора газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ), тобто є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Отже, Приватне акціонерне товариство "Гадячгаз транспортування може здійснювати лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

В матеріалах справи відсутні підписані між сторонами додатки 1, 2, 3 до Договору, яким визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, які повинні містити схеми потоків газу через вузли обліку природного газу, їх місце розташування на схемі, межі балансової належності або схематичні позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки, а позивач не передавав об`єми (обсяги) природного газу в точках комерційного обліку.

У свою чергу, відсутність вказаних додатків, вказує на неузгодженість сторонами при підписанні договору переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу, та їх характеристик: назв ПППГ (ГРС, ПВВГ), місця встановлення та типу ВОГ (до/після вузла редукування), Pmax абсолютного (МПа), максимальної витрати (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов, реквізитів Акта розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, як це передбачено додатками до Типового договору.

Таким чином, оскільки сторони не укладали додатки 1, 2, 3, тому фактично не погодили предмет договору (потужність та обсяг транспортування газу), що є істотною умовою, а також не визначили перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника.

Колегія суддів дійшла висновку, що за відсутності вищевказаних документів (додатків 1, 2, 3), складені АТ "Укртрансгаз" на підставі пункту 11.4 договору № від 03.01.2017 односторонні акти послуг балансування не можуть бути визнані належним доказом на підтвердження визначення обсягу та вартості послуг балансування газу в спірних періодах.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що надання послуг балансування перебуває у безпосередньому зв`язку з послугами транспортування природного газу, а відсутність узгоджених умов (додатків №№ 1,2,3) щодо обсягів та порядку надання цих послуг (предмету договору) унеможливлює виконання й решти положень Договору, в тому числі в частині порядку визначення вартості послуг балансування.

Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи відсутні будь-які додатки (докази) до договору № від 03.01.2017, які б визначали надання позивачем відповідачу послуг балансування за Договором за період січень-лютий, квітень, червень-серпень, жовтень-грудень 2018, січень-лютий 2019, в тому числі і на визначені позивачем у заявленому позові обсяги газу та вартість такого газу.

Відповідно до п. 9 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС замовник послуг транспортування не відповідає за небаланс, якщо це спричинено діями оператора газотранспортної системи.

Оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб, виходячи із обґрунтованих та реальних витрат, забезпечуючи замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування.

АТ "Укртрансгаз" не надано суду доказів наявності небалансів в системі у заявлені позивачем періоди, не надано суду доказів резервування частини діючої ємності газосховища, потужності закачування та відбору газосховища, що необхідні для виконання ним обов`язків з балансування системи, а також не підтверджено вчинення Оператором ГТС, заходів спрямованих на усунення загрози цілісності газотранспортної системи.

Правовий висновок щодо обов`язковості документального оформлення факту надання послуг балансування та їх заявленого обсягу при стягненні сум заборгованості за послуги балансування, а також факту понесення витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування обсягів природного газу у заявлені ним періоди, наведений у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 916/2090/16 та від 18.06.2019 у справі №922/1580/18.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.03.2021 у справі №922/3987/19 зазначив, що не вбачає підстав для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №916/2090/16.

Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що за відсутності належних доказів документального оформлення факту надання послуг балансування є неможливим перевірити, який саме обсяг газу позивач облікував в системі, який на його думку відповідач використав за період січень-лютий, квітень, червень-серпень, жовтень-грудень 2018, січень-лютий 2019 без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи та несанкціонованих відборів з газорозподільної системи відповідача природного газу споживачами.

При цьому, з наданих позивачем до матеріалів справи помісячних звітів за спірний період по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем) та актів надання послуг балансування обсягів природного газу не вбачається підстав внесення даних у ці звіти, тобто на якій підставі АТ "Укртрансгаз" здійснював алокацію, що також свідчить про недоведеність надання послуги балансування, а отже, відсутня можливість перевірити обсяг використаного позивачем газу для послуг балансування та визначення його вартості.

Таким чином з наданих до матеріалів справи доказів неможливо визначити факт і обсяги балансування, то і питання коефіцієнту, який слід застосувати при розрахунку вартості послуги балансування (1 чи 1,2), вирішити неможливо, а факт вірного застосування позивачем до спірних відносин коефіцієнту 1,2 - є недоведеним.

Враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність негативного місячного небалансу у ПрАТ "Гадячгаз" за спірний період у заявленому розмірі, визначеного з дотриманням встановленого законодавством порядку, колегія суддів дійшла висновку про помилковість висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 8484842,28 грн. основного боргу.

Відтак, рішення місцевого господарського слід скасувати як таке, що прийняте без встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволені позовних вимог про стягнення 16458130,75 грн. за послуги балансування обсягів природного газу, колегія суддів зазначає про відсутність підстав і для нарахування та стягнення з ПрАТ "Гадячгаз" 2441389,23 грн. пені, 339570,40 грн. 3% річних, 773703,84 грн. інфляційних втрат, у зв`язку з тим, що зазначені вимоги є похідними.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати відповідача за подання апеляційної скарги покладаються на позивача. Витрати позивача за подання позовної заяви та апеляційної скарги залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укртрансгаз на рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2020 у справі №917/1951/19 залишити без задоволення. в гривні

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Гадячгаз на рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2020 у справі № 917/1951/19 задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2020 у справі № 917/1951/19 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 26 А, ) судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у сумі 450287,86 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.11.2021.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.В. Плахов