ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3479/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Гребенюк Т.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (, вул. Січових Стрільців, буд.40, м. Київ, 04053)
до Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (, вул. Плеханівська, буд. 63, м. Харків, 61001)
про стягнення коштів у розмірі 10 000,78 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

І.Стислий виклад позовних вимог

1.1 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" про стягнення коштів в розмірі 10 000,78 грн. відповідно до положень статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування". Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №OSD/076848 від 11.10.2020 року, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивач отримав право зворотньої вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 10000,78 грн. Також просить стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

ІІ. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

2.1 Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розгляд справи №922/3479/21 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

2.2 Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №041 ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.09.2021 року у справі №922/3479/21 вручено уповноваженому представнику відповідача 08.09.2021 року.

2.3 Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 23.09.2021 року (включно).

2.4 На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

2.5 Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

2.6 За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, справа розглядається за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

2.7 Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

2.8 Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

ІІІ. Виклад обставин справи.

3.1 Між ПрАТ "ПЗУ Україна" та ОСОБА_1 11.10.2020 укладено договір добровільного наземного транспорту №OSD/076848 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.8).

3.2 13.05.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

3.3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди учасниками складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 13.05.2020 року, вину визнано водієм транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 21).

3.4 Відповідно до ремонтної калькуляції Аудатекс №228162 від 22.05.2020 вартість ремонту транспортного засобу «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 10000,78грн. (а.с. 18-19).

3.5 За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено власнику транспортного засобу «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 страхове відшкодування в розмірі 10 000,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням №43524 від 26.05.2020 року року (а.с. 23). Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом №UA040/L01/01 від 25.05.2020 року (а.с.22). До страхового акту також здійснено розрахунок страхового відшкодування, що є додатком до страхового акту (а.с. 22).

3.6 За розрахунками позивача, сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача на його користь становить 10000,78 грн. у розмірі ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну за полісом №АО/1003948.

3.7 У матеріалах справи також наявна адресована відповідачу вимога в порядку суброгації (від 13.04.2021 року №42/21/СБ) про виплату страхового відшкодування, в якій позивач просив ПрАТ «ХМСК» відшкодувати йому сплачену суму страхового відшкодування у розмірі 10000,78 грн. (а.с. 25).

3.8 Позивач стверджує, що відповіді на вказаний лист від відповідача отримано не було.

3.9 Такі обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодування.

IV Позиція суду.

4.1 Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

4.2 Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

4.3 Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

4.4 Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник

4.5 У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком

4.6 У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування.

4.7 Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

4.8 Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

4.9 Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

4.10 До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

4.11 Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

4.12 Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Щодо здійсненого розрахунку розміру матеріального збитку і правомірності стягнення страхового відшкодування у відповідному розмірі.

4.13 Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

4.14 Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

4.15 Таким чином, для визначення складових витрат, які підлягають відшкодуванню саме страховиком цивільно-правової відповідальності, в даному випадку підлягають застосуванню саме спеціальні норми пункту 22.1 статті 22 та статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

4.16 Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

4.17 Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

4.18 Відповідно до статті 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

4.19 Як було зазначено вище, розмір заподіяної страхувальнику автомобіля "Kia Sportage", реєстраційний номер НОМЕР_3 матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, склав 10 000,78 грн.

4.20 Відповідно до полісу серії АО/1003948 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільна правова відповідальність водія автомобіля "Skoda Fabia", реєстраційний номер НОМЕР_4 , була застрахована у відповідача із встановленим розміром франшизи - 2 000,00 грн. та лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000,00 грн.

4.21 За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що Приватне акціонерне товариство "Харківська муніципальна страхова компанія" зобов`язана відшкодувати Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ПЗУ Україна" витрати у розмірі 8 000,78 грн. (10 000,78 грн. вартості відновлювального ремонту - 2 000,00 грн. франшизи).

4.22 Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 8 000,78 грн. є обґрунтованою та підлягає частковою задоволенню.

4.23 Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

4.24 Частина 1 ст. 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

VI Розподіл судових витрат

6.1.Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (, вул. Плеханівська, буд. 63, м. Харків, 61001) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (, вул. Січових Стрільців, буд.40, м. Київ, 04053) 8000,78 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 1816,00 грн. судового збору. В іншій частині позову-відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "02" листопада 2021 р.

Суддя Т.Д. Гребенюк