ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2021 Справа № 917/1456/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

до Фермерського господарства "Агроекспо"

про стягнення 165 690,77 грн

без виклику представників сторін

встановив:

Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Агроекспо" про стягнення 165 690,77 грн, у тому числі: 98 519,29 грн заборгованості за лізинговими платежами згідно з договором фінансового лізингу № 16-18-11ств-фл/16 від 05.02.2018, 3008,17 грн - пені, 7379,85 грн - інфляційних, 6280,87 грн - 25% річних, 1627,59 грн - 3% річних, 48875,00 грн - штрафу за п.8.1. Договору.

Позивач також заявив до відшкодування 2485,36 грн витрат на сплату судового збору.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснював лізингові платежі.

Ухвалою суду від 21.09.2021 було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала від 21.09.2021 вважається врученою відповідачу 01.10.2021, що підтверджується відміткою поштового відділення на конверті. Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 18.10.2021.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи від сторін до суду не надходили.

У цій справі були вчинені наступні процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2021 позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.61).

Ухвалою від 21.09.2021 суд відкрив провадження у справі № 917/1456/21, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.65-66).

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 22.09.2021 (а.с.67).

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 21.09.2021, надіслана відповідачу на адресу: вул. Червоноармійська, буд. 5, кв.9, м. Зіньків, Зіньківський район, Полтавська область, 38100, повернулася до суду з довідкою поштового відділення від 01.10.2021 про те, що адресат відмовився від отримання (а.с.68-71).

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фермерське господарство "Агроекспо" зареєстроване за адресою: вул. Червоноармійська, буд. 5, кв.9, м. Зіньків, Зіньківський район, Полтавська область, 38100 (а.с.63).

Відповідно до п.4 ч. 6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, відповідно до ч.7 ст.120 ст.242 ГПК України ухвала суду від 21.09.2021 вважається врученою відповідачу 01.10.2021.

На офіційному сайті Судової влади України 07.10.2021 суд розмістив відповідне оголошення для відповідача про розгляд цієї справи (а.с.72).

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведе зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, суд вчинив всі можливі дії для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

05.02.2018 між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (далі - позивач, лізингодавець) та Фермерським господарством "Агроекспо" (далі відповідач, лізингоодержувач) був укладений Договір фінансового лізингу № 16-18-11 ств-фл/16 (далі - Договір), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Лізингодавець зобов`язується набути у власність у постачальника Предмет лізингу відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати його (Предмет лізингу) за плату (лізингові платежі) у користування Лізингоодержувачу на визначений у цьому Договорі строк не менше одного року (п. 1.1 Договору); (а.с.13-22).

В Додатку № 1 до Договору сторони визначили предмет лізингу - трактор КИЙ-14102 (зав. № 017430) вартістю 575 000,00 грн, строк лізингу - 3 роки (а.с.23).

Факт отримання відповідачем техніки підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 09.02.2018 № 3 (а.с.25).

Відповідно до п. 4.1 Договору за користування предметом лізингу відповідач сплачує позивачу лізингові платежі.

Згідно з п. 4.2 Договору з моменту підписання Акту, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю лізингові платежі, що включають: відшкодування вартості Предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості Предмета лізингу; комісію за організацію лізингової операції в розмірі 7 (семи) відсотків (без ПДВ) від вартості Предмету лізингу відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, яка сплачується одночасно із сплатою першого та другого лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу та комісії за супроводження Договору згідно з Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору; комісію за супроводження Договору в розмірі 11 відсотків річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими лізинговими платежами вартості Предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткуванням податком на додану вартість.

Лізингові платежі у частині відшкодування вартості Предмета лізингу та комісії за супроводження Договору сплачуються Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця щомісячно. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта. Перший лізинговий платіж сплачується через 1 місяць з дати підписання Акта, всі наступні лізингові платежі - щомісячно (п. 4.3 Договору).

Згідно з п. 4.4 Договору розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюється Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до Договору.

Відповідно до п. 3.4.3 Договору Лізингоодержувач (відповідач) зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов Договору.

Відповідач свої зобов`язання, щодо сплати лізингових платежів вчасно не виконав, в зв`язку з чим позивач звернувся з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з відповідача 160547,46 грн, розірвання договору фінансового лізингу від 05.02.2018 № 16-18-11 ств-фл/16 та вилучення трактора КИЙ-14102, зав. № 017430, залишковою вартістю 94596,74 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області у справі № 917/1224/20 від 19.01.2021 позов задоволено частково, суд вирішив: 1) стягнути з Фермерського господарства "Агроекспо" на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізінг" 120060 грн. 52 коп. основного боргу, 6232 грн. 21 коп. пені, 8771 грн. 48 коп. річних, 1022 грн. 38 коп. інфляційних втрат, 24437 грн. 50 коп. штрафу, 5928 грн. 81 коп. судового збору; 2) розірвати договір фінансового лізингу від 05.02.2018 № 16-18-11 ств-фл/16, укладений між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" та Фермерським господарством "Агроекспо" 3) вилучити у Фермерського господарства "Агроекспо" трактор КИЙ-14102, зав. № 017430, залишковою вартістю 94596,74 грн., та повернути Державному публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (а.с.32-40).

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у справі № 917/1224/20 не оскаржувалось та набрало законної сили 10.02.2021.

Обставини встановлені рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у справі № 917/1224/20 не підлягають доказуванню при розгляд цієї справи.

Згідно з ч.5 ст.188 ГК України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з ч.3 ст.653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 07.09.2021 накладено приватне обтяження із забороною відчуження предмету лізингу за боржником ФГ «Агроекспо» (а.с.41).

Позивач у позові посилається на те, що за період 09.08.2020 по 09.02.2021 року (до моменту розірвання договору) відповідач повинен був сплатити позивачу 98 519,29 грн лізингових платежів.

Як свідчить рішення Господарського суду Полтавської області від 19.01.2021 у справі № 917/1224/20 між тими ж сторонами, заборгованість по лізинговим платежам за період з 09.12.2019 по 09.07.2020 була предметом розгляду справи № 917/1224/20 (а.с.32-40).

Таким чином, поза межами справи № 917/1224/20 є правовідносини щодо заборгованості по лізинговим платежам за період 09.08.2020 по 09.02.2021 року.

Отже, правовідносини за ці періоди підлягають дослідженню у межах справи № 917/1456/21.

Відповідач свої зобов`язання по внесенню лізингових платежів в повному обсязі не виконав.

За період 09.08.2020 по 09.02.2021 року заборгованість з лізингових платежів становить 98 519,29 грн (а.с.42).

03.09.2021 позивач направив відповідачу вимогу № 14/647 про заборгованості, у тому числі лізингових платежів за період 09.08.2020 по 09.02.2021 року та штрафних санкцій. Зазначене підтверджується поштовою квитанцією, поштовим описом вкладення у цінний лист та поштовою накладною від 06.09.2021 (а.с.46-49).

Позивач у позові зазначає, що відповідач акт повернення передачі сільськогосподарської техніки не підписав, лізингові платежі не сплатив, орендовану техніку позивачу не повернув. Доказів в спростування наведеного відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (далі - Закон) фінансовий лізинг (далі-лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Пункт 7 статті 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлює, що лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору, а також збитки, неустойку (штраф, пеню), інші витрати, у тому числі понесені лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом.

В пункту 9.1. Договору вказано, що у випадках дострокового припинення цього Договору (відмови від договору), Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити усі лізингові платежі (в тому числі у частині відшкодування вартості техніки) до моменту дострокового припинення цього Договору.

У випадках дострокового припинення дії цього Договору (відмови від договору) лізингові платежі підлягають сплаті у повному обсязі в розмірі, що визначений Графіком сплати лізингових платежів, а строк сплати цих платежів вважається таким, що настав у момент припинення цього Договору (пункт 9.5 Договору).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19, щодо стягнення заборгованості за лізинговими платежами до дати розірвання Договору.

Відповідачем до дати розірвання Договору залишились несплачені чергові лізингові платежі: № 30 в сумі 14 447,54 грн, що наступив 09.08.2020, № 31 в сумі 14 323,09 грн, що наступив 09.09.2020, № 32 в сумі 14 198,64 грн, що наступив 09.10.2020, № 33 в сумі 14074,19 грн, що наступив 09.11.2020, № 34 в сумі 13 949,74 грн, що наступив 09.12.2020, № 35 в сумі 13 825,29 грн, що наступив 09.01.2021, № 36 в сумі 13 700,80 грн, що наступив 09.02.2021.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного відповідач суду не надав, наявність заборгованості не заперечує.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 98519,29 грн лізингових платежів підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 8.1. Договору, за будь-яке порушення умов Договору (у тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п. 8.4. Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. У разі порушення умов Договору вдруге Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 3% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. У разі порушення умов Договору втретє Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 5% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. За кожне наступне порушення умов Договору Лізингоодержувач пбов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 10% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. Для розрахунку штрафу, визначеного цим пунктом, сума невідшкодованої вартості Предмета лізингу становить різницю між первинною вартістю Предмета лізингу та сумою попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу.

З урахуванням того, що відповідач допустив порушення умов Договору в частині своєчасної сплати лізингових платежів (більш ніж втретє), про що свідчать рішення Господарського суду Полтавської області від 04.02.2020 у справі № 917/2104/19, від 19.01.2021 у справі №917/1224/20, а також вимога від 13.09.2021 № 14/647, відповідачу правомірно нарахований штраф у розмірі 10% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу, що становить 48 875, 00 грн ((575 000,00 - 86 250,00) х 10 % = 48 875,00).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 8.3 Договору на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмір 25% річних.

Пунктом 8.9 Договору встановлено, що нарахування штрафних санкцій за невиконання грошових зобов`язань здійснюється на всю несплачену суму і припиняється тільки в разі виконання зобов`язань в повному обсязі.

Відповідно до п. 10.3 Договору строк позовної давності за цим Договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, процентів річних та індексу інфляції - 10 (десять) років.

На підставі п.8.3 Договору позивач правомірно нарахував 3008,17 грн пені за період 11.08.2020 по 09.02.2021 (тобто до дати розірвання договору).

На підставі п. 8.3.Договору позивач також правомірно нараховував 6280,87 грн 25 % річних за період з 11.08.2021 по 09.02.2021 (до дати розірвання договору).

На підставі ст. 625 ЦК України позивач заявив до стягнення 1627,59 грн - 3 % річних (за період 10.02.2021 - 30.08.2021, тобто після дати розірвання договору), а також 7379,85 грн - інфляційних за період вересень 2020 - липень 2021.

Нарахування інфляційних та 3 % річних, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та задовольняються судом.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі, до яких включає витрати на оплату судового збору.

При подачі цього позову позивач сплатив 2485,36 грн судового збору за платіжним дорученням № 2747 від 07.09.2021 (а.с.12). Факт надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 08.09.2021 (а.с.62).

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України вказані судові витрати повністю покладаються на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Агроекспо" (вул. Червоноармійська, буд. 5, кв.9, м. Зіньків, Зіньківський район, Полтавська область, 38100; ідентифікаційний код 38863229) на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (вул. Мечникова, буд.16-А, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 30401456) 98 519 грн 29 коп. заборгованості за лізинговими платежами, 3008 грн 17 коп. - пені, 7379 грн 85 коп. - інфляційних, 6280 грн 87 коп. - 25% річних, 1627 грн 59 коп. - 3% річних, 48875 грн 00 коп. - штрафу за п.8.1. Договору, 2485 грн 36 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду згідно із ст. 253 - 259 ГПК України.

Дата складення повного судового рішення: 04.11.2021.

Суддя Т. М. Безрук