ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

"10" листопада 2021 р. м. Рівне Справа № 918/812/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" (85103, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Інженерна, буд. 3) та до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" (85102, Донецька область, Костянтинівський район, м. Костянтинівка, вул. Б. Хмельницького, 1) про зміну умов договору та стягнення грошових коштів в межах позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" (85102, Донецька область, Костянтинівський район, м. Костянтинівка, вул. Б. Хмельницького, 1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про зміну умов договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі та стягнення грошових коштів

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" звернулося Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про зміну умов договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі та стягнення надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 35 290 583, 22 грн.

Враховуючи, що відповідач - ОСОБА_1 , є фізичною особою, Господарським судом Рівненської області було надіслано лист-запит № 918/812/21 від 22 вересня 2021 року до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області з метою встановлення зареєстрованого місця проживання вищевказаної особи.

23 вересня 2021 року на офіційну електронну пошту Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 24.09.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" про забезпечення позову задоволено.

Ухвалою суду від 04.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Судове засідання у справі призначено на "26" жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 06.10.2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Голубничого О.І. про участь у судовому засіданні, яке відбудеться "26" жовтня 2021 року, в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 12.10.2021 року заяву представника позивача ТОВ "Завод "Екосплав" - адвоката Пархомчука Р.І. про участь у судовому засіданні, яке відбудеться "26" жовтня 2021 року, в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 22.10.2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Тути І.В. про участь у судовому засіданні, яке відбудеться "26" жовтня 2021 року, в режимі відеоконференції задоволено.

26 жовтня 2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від представника ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді.

Ухвалою суду від 26.10.2021 року відмовлено представнику ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді у справі № 918/812/21.

В судовому засіданні 26.10.2021 року оголошено перерву до 09.11.2021 року.

08 листопада 2021 року від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява про зміну умов договору та стягнення грошових коштів.

В судовому засіданні 09.11.2021 року оголошено перерву.

Ухвалою суду від 10.11.2021 року прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Також, 08.11.2021 року від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про забезпечення позову.

В поданій заяві заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" та ТОВ "Завод "Екосплав" рухоме, нерухоме майно та грошові кошти, що знаходяться на всіх банківських рахунках ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" у межах суми позову у розмірі 12 863 420,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 стверджує, що на даний момент єдиним процесуальним механізмом для попередження ухилення ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" від виконання можливо позитивного рішення суду у даній справі про задоволення зустрічного позову та відновлення порушених майнових прав відповідача є застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" в межах суми 12 863 420,00 грн., оскільки станом на сьогодні, ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" можуть безперешкодно використовувати грошові кошти та своє майно, та таким чином не лише ухилятися від виконання свого зобов`язання перед відповідачем, а й взагалі позбавити останнього в майбутньому відновити свої порушені майнові права.

На переконання заявника, з метою попередження ускладнення чи унеможливлення виконання вірогідного рішення про задоволення позовних вимог, відповідач змушений звернутися до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" в межах суми 12 863 420,00 грн.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення права кожному на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд зобов`язаний виходити із інтересів позивача і вимог Конституції України щодо обов`язковості виконання рішень суду та вживати всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення.

Як стверджує заявник у заяві про забезпечення позову, що на даний момент, єдиним процесуальним механізмом для попередження ухилення ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" від виконання можливо позитивного рішення суду у даній справі про задоволення зустрічного позову та відновлення порушених майнових прав відповідача є застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" в межах суми 12 863 420,00 грн., оскільки станом на сьогодні, ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" можуть безперешкодно використовувати грошові кошти та своє майно, та таким чином не лише ухилятися від виконання свого зобов`язання перед відповідачем, а й взагалі позбавити останнього в майбутньому відновити свої порушені майнові права.

Проте, на думку суду, вільне використання грошових коштів та свого майна ТОВ "Завод "Екосплав" та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" не є безумовною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти вказаних юридичних осіб.

Суд констатує, що заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, позивач за зустрічним позовом не навів жодних підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову утруднить виконання рішення суду у даній справі. Адже доводи останнього базуються лише на припущеннях без підтвердження відповідними доказами.

З вищенаведеного вбачається, що заявником не доведено фактичних обставин існування реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача в разі задоволення позову; що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

По суті подана позивачем за зустрічним позовом заява про забезпечення його позову ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення від виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Позивач за зустрічним позовом не надає жодних доказів своїх припущень.

Заява є неконкретизованою, носить загальний характер та складається із загальновживаних не уточнених формулювань з посиланням на норми законодавства.

У відповідності до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тобто, забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на припущеннях заявника щодо дій відповідачів у майбутньому або небажання останніх добровільно сплачувати заборгованість.

Враховуючи вищевикладені обставини та виходячи з вимог процесуального закону, який регулює заходи забезпечення позову, зокрема, статей 136, 137 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно утруднити виконання рішення суду, а також може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача за зустрічним позовом, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Статтею 129 ГПК України встановлено, що судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви, покладається на заявника (позивача).

Керуючись ст.ст. 74-80, 136-140, 233-235, 253-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 10.11.2021 року та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення (підписання) до Північно-західного апеляційного господарського суду України в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Ю.Г.