ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. Справа№ 922/3207/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.

та представників сторін згідно протоколу судового засідання від 12.10.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ»

на рішення Господарського суду Київської області

від 15.03.2021 (повний текст рішення підписано 16.04.2021)

у справі № 922/3207/20 (суддя - Конюх О.В.)

за позовом в.о. керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області, м.Чугуїв Харківської області, в інтересах держави в особі Вовчанської міської ради Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ»

про стягнення 350 928, 00 грн,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В.о. керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області, м. Чугуїв Харківської області (далі - прокурор, позивач), звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області (далі - Рубіжненська сільська рада), з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ» (далі - ТОВ «МІШЕМ», відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки у сумі 350 928,00 грн., завдані неналежним виконанням умов договору підряду від 22.07.2016 № 1907-1/16.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем частини робіт за договором підряду від 22.07.2016 № 1907-1/16, вказаних у підписаних сторонами актах приймання виконаних будівельних робіт №№ 1907-1/16, 1907-2/16, 1907-3/16, які були повністю оплачені. Ці обставини встановлені висновками експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №№ 18783/26234, 18787/26236, 18785/26235, 26341 за результатами проведення судової дорожньо-технічної та будівельно-технічної експертизи у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000542 та співставлення змісту актів та обсягів фактично виконаних будівельних робіт і використаних під час їх проведення матеріалів, виробів і конструкцій.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.03.2021 у справі № 922/3207/20 позов виконувача обов`язків керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ» на користь Вовчанської міської ради Харківської області 350 928,00 грн. збитків. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ» на користь Харківської обласної прокуратури 5 263,92 грн. судового збору.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що неправомірні дії відповідача щодо невиконання обумовлених договором робіт із подальшим внесенням недостовірних відомостей до актів приймання виконаних будівельних робіт за Договором, що підтверджено висновком експерта, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої територіальна громада села в особі Рубіжненської сільської ради була позбавлена права у повному обсязі отримати результат виконання спірного договору, що перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із наведеними неправомірними діями відповідача, а сукупність наведених елементів є підставою для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2021 у справі № 922/3207/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в.о. керівнику Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Вовчанської міської ради Харківської області у задоволенні позову у повному обсязі та стягнути судові витрати у справі.

Апелянт не погоджується з рішенням Господарського суду Київської області від 15.03.2021 року у справі № 922/3207/20, вважає його прийнятим з порушеннями норм Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

У свою чергу скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що:

- відповідач виконав роботи по ремонту у строки передбачені договором та на умовах, які були вказані у договорі підряду. Роботи були прийняті Рубіжненською сільською радою Вовчанського району Харківської області, про що свідчать акти підписані сторонами. Замовник жодних претензій щодо якості виконаних робіт до ТОВ «МІШЕМ» не заявив;

- позивач у своєму позові посилається на кримінальне провадження № 0000542 від 10.06.2018 року за ч. 3 ст. 191 КК України, але зазначає, що у даному кримінальному провадженні ТОВ «МІШЕМ» і його посадові особи не є підозрюваними, також представники Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області не є підозрюваними або обвинувачуваними. Не відомо, яке відношення дане кримінальне провадження має саме до ремонту вище зазначених доріг та до договору підряду № 1907-1/6 від 22.07.2016 року. Позивач не надав суду належних доказів прямого відношення кримінального провадження до виконання умов договору підряду № 1907-1/16. У той же час апелянт вважає, що визначальними та достатніми підставами для відшкодування збитків чинне цивільне законодавство визнає наявність вини порушника договірного зобов`язання у заподіянні збитків (ст.614 ЦК України), доведеність їх розміру (ч.2 ст.623 ЦК України) і наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями порушника та понесенням збитків кредитором (ч.1 ст.22 ЦК України);

- під час проведення (відібрання зразків дороги) дорожньо-технічної та будівельної технічної експертизи за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000542 від 10.06.2018 року за ч. 3 ст. 191 ККУ не були запрошені та не були присутні представники ТОВ «МІШЕМ» та представники Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області, що на думку відповідача, є грубим порушенням його прав і що робить сам висновок не допустимим доказом у цій справі;

- позивач належним чином не довів, що збитки, зазначені ним, є саме у наслідок дій або бездіяльності відповідача;

- в.о. керівник Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області у цій справі є неналежним позивачем.

Апелянт вважає, що наразі звернення позивача з позовом є передчасним, так як у вищезазначеному кримінальному провадженні не встановлені особи, які мають до нього відношення та є винними. Вважає, що прокурор має звертатись саме у рамках кримінального провадження з цивільним позовом до осіб, які нанесли збитки.

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги

15.06.2021 до Північного апеляційного господарського суду від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ» на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2021 у справі № 922/3207/20.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу прокурор зазначає, що доводи представника відповідача щодо недоведеності позивачем, що збитки зазначені у позові є саме у наслідок дій або бездіяльності відповідача не мають правового обґрунтування, оскільки відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №26341 від 29.11.2019 загальна різниця між вартістю фактично виконаних будівельних робіт з поточного ремонту доріг по вул. Горбатого (від автодороги, будинок 1), по вул. Горбатого (від автодороги, будинок 60А), по вул. Лісового у с. Рубіжне Вовчанського району Харківської області та вартістю робіт, які вказані у відповідних актах виконаних робіт на підставі договору №1907-1/16 від 22.07.2016, укладеного між Рубіжненською сільською радою та ТОВ «МІШЕМ», складає 350 928,00 грн. Таким чином, посадові особи ТОВ «МІШЕМ» достовірно знаючи про умови та строки виконання Договору, внесли відомості у акти виконаних будівельних робіт, що не відповідають об`ємам фактично виконаних робіт та полягали у завищенні об`ємів і вартості виконаних робіт, що призвело до зайвого перерахування коштів місцевого бюджету, на загальну суму 350 928, 00 грн.

На думку прокурора, доводи відповідача, що в.о. керівник Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області у цій справі не може бути позивачем та є неналежним позивачем є необґрунтованими, оскільки Рубіжненською сільською радою не здійснено захист законних інтересів держави, останнє відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для представництва прокурором інтересів держави у суді.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2021 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ» на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2021 у справі № 922/3207/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів - Пашкіної С.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 витребувано матеріали справи № 922/3207/20 у Господарського суду Київської області. Відкладено розгляд питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 922/3207/20.

18.05.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 922/3207/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 відкрито апеляційне провадження по справі № 922/3207/20 та призначено розгляд справи на 15.06.2021.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному з 14.06.2021 по 18.06.2021 розгляду справи не відбулось.

У зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у відпустці, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 прийнято справу № 922/3207/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ» на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2021 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Пашкіна С.А., Зубець Л.П. та призначено розгляд справи на 03.08.2021.

03.08.2021 розгляду справи не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному з 02.08.2021 по 06.08.2021 та перебуванням у відпустці з 09.08.2021 по 28.08.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 розгляд справи № 922/3207/20 призначено на 07.09.2021.

У зв`язку з перебуванням суддів Пашкіної С.А. у відпустці, Зубець Л.П. на лікарняному, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 прийнято справу № 922/3207/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ» на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2021 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 відкладено розгляд справи № 922/3207/20 на 21.09.2021, для надання можливості представнику апелянта ознайомитись з матеріалами справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" про поновлення строку розгляду заяви про застосування строків позовної давності при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" на рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2021 залишено без розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 заяву представника відповідача про виклик експерта при розгляді апеляційної скарги Товарситва з обмеженою відповідальності "МІШЕМ" на рішення Господарського Київської області від 15.03.2021 залишено без розгляду.

16.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ» надійшла заява про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи, в якій апелянт просить суд поновити процесуальні строки на звернення з цією заявою, та призначити повторну судову будівельно-технічну експертизу дорожнього покриття по вул. Горбатого (від автодороги буд, 60а) с. Рубіжне Вовчанського району, Харківської області.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2021, у зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г. у відпустці, для розгляду справи № 922/3207/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді- Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2021 справу № 922/3207/20 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя -Ткаченко Б.О., судді - Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 відкладено розгляд справи № 922/3207/20 на 12.10.2021.

У судовому засіданні 12.10.2021 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судовому засіданні 12.10.2021 представник відповідача повністю підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав наведених у ній, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2021 у справі № 922/3207/20 повністю.

У судове засідання 12.10.2021 позивач та прокурор повноважних представників - не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за адресами свого місцезнаходження.

Частиною 12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховуючи те, що матеріали справи містять достатні обсяг документів, які є необхідними для розгляду справи, учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників спору у судове засідання обов`язковою не визнавалась, дійшов висновку, що неявка зазначених вище представників учасників спору у судове засідання, - не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги та справи, у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Крім того, судова колегія, з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися у судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22.07.2016 між Рубіжненською сільською радою (замовник) та ТОВ «Мішем» (підрядник) було укладено договір підряду № 1907-1/16 (далі Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується своїми силами і засобами організувати і здійснити на умовах цього Договору виконання робіт з: поточного ремонту дороги по вул. Горбатова (від автодороги, будинок 60-А); поточного ремонту дороги по вул. Горбатова (від автодороги, будинок 1); поточного ремонту дороги по вул. Лісового у с. Рубіжне Вовчанського району Харківської області, по об`єктах, які визначаються у додаткових угодах до даного Договору (далі - роботи підрядника) згідно із затвердженою замовником проектно-кошторисною документацією, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи підрядника.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 03.12.2016, а у частині фінансових розрахунків до повного їх виконання (пункт 9.4. Договору).

Рішенням Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області від 12.08.2016 № 145-VІІ «Про затвердження договорів та додаткових угод укладених сільським головою у міжсесійний період» вирішено затвердити договори та додаткові угоди, укладені Рубіжненським сільським головою Долиною К.В. у міжсесійний період, зокрема, спірний Договір підряду від 22.07.2016 № 1907-1/16 з ТОВ «Мішем» на поточний ремонт дороги по вул. Горбатова та по вул. Лісового на загальну суму 500 000,00 грн.

За умовами Договору:

-загальна вартість робіт, доручених підряднику для виконання, становить 500 000,00 грн., у тому числі ПДВ 83 333,33 грн., яка зазначена відповідно до регламентуючих рішень з цього питання на основі діючих нормативних документів, а також погодженого замовником кошторису. Розрахунок договірної вартості робіт по об`єкту наводиться у додатку до Договору і є невід`ємною його частиною (пункт 2.1. Договору);

-джерело фінансування кошти місцевого бюджету (пункт 2.2. Договору);

-зміна обумовленої вартості робіт по договору можлива у випадку зміни проектних рішень. Окремих видів робіт, етапів, комплексів або виконання додаткових робіт у процесі ремонтних робіт та оформляється додатковою угодою до цього Договору (пункт 2.3. Договору);

-договірна ціна є динамічною (пункт 2.4. Договору);

-Підрядник виконує роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил. Термін виконання робіт: 31.12.2016 (пункт 3.2. Договору).

Сторонами узгоджено також локальні кошториси на будівельні роботи:

№2-1-1 на поточний ремонт дороги по вул. Горбатова (від автодороги, буд. 60А) у с. Рубіжне (кошторисна вартість 136713,09 грн.), за яким було передбачено зокрема улаштування дорожніх корит глибиною до 200 мм та улаштування основ та покриттів із піщано-щебеневої суміші товщиною 12 см на площі 1750 кв.м.;

№2-1-1 на поточний ремонт дороги по вул. Горбатова (від автодороги, буд. 1) у с. Рубіжне (кошторисна вартість 161 526,77 грн.), за яким було передбачено зокрема улаштування дорожніх корит глибиною до 200 мм та улаштування основ та покриттів із піщано-щебеневої суміші товщиною 12 см на площі 3000 кв.м.;

№2-1-1 на поточний ремонт дороги по вул. Лісового у с. Рубіжне (кошторисна вартість 113 039,76 грн.), за яким було передбачено зокрема улаштування дорожніх корит глибиною до 200 мм та улаштування основ та покриттів із піщано-щебеневої суміші товщиною 12 см на площі 2100 кв.м.

Згідно з пунктом 4.2. Договору здача та приймання виконаних робіт підрядника здійснюється за формою № КБ-2в та довідкою № КБ-3.

22.07.2016 сторонами підписано акт № 1907-1/16 (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року (поточний ремонт дороги по вул. Горбатова (від автодороги, будинок 60а) на загальну суму 165 707,24 грн.

Згідно із пунктами 4.1. та 4.2. Договору розрахунки за виконані роботи замовник здійснює поетапно на підставі акта приймання виконаних робіт, який складається підрядником. Платежі за фактично виконані роботи замовник проводить протягом 3-х календарних днів з дня підписання сторонами актів виконаних робіт (КБ-2в, КБ-3) при наявності фінансування з сільського бюджету.

Платіжним дорученням від 25.07.2016 №3 Рубіжненська сільська рада здійснила оплату робіт по акту №1907-1/16 на суму 165 707,24 грн.

03.08.2016 сторонами підписано акт № 1907-2/16 (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року (поточний ремонт дороги по вул. Горбатова (від автодороги, будинок 1) на загальну суму 196 663,21 грн.

Платіжним дорученням від 03.08.2016 №4 Рубіжненська сільська рада здійснила оплату робіт по акту №1907-2/16 на суму 196 663,21 грн.

Платіжним дорученням від 09.08.2016 №5 Рубіжненська сільська рада здійснила оплату робіт по акту №1907-3/16 на суму 137 629,55 грн.

09.09.2016 сторонами підписано акт № 1907-3/16 (форма № КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року (поточний ремонт дороги по вул. Лісового) на загальну суму 137 629,55 грн.

У межах призначених у кримінальному провадженні № 60000542 судових експертиз 12.04.2019 судовим експертом було проведено натурне обстеження об`єкту дослідження (методом візуально-інструментального обстеження ділянки поточного ремонту вулиці Горбатого (від автодороги, буд. № 60а), вул. Горбатого (від автодороги, буд. № 1), вул. Лісового с. Рубіжне Вовчанського району Харківської області.

Крім того, методом аналізу наданої проектно-кошторисної та виконавчої документації, методом співставлення результатів обстеження та актів №№ 1907-1/16, 1907-2/16, 1907-3/16 приймання виконаних підрядних робіт за липень-серпень 2016 року з вимогами нормативних документів експертом проводились порівняння відповідності звітної документації до фактично виконаних обсягів робіт на об`єктах дослідження.

За результатами проведення судових дорожньо-технічних та будівельно-технічних експертиз судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса складено:

- висновок №18783/26234 від 29.11.2019, яким встановлено, що обсяги та види фактично виконаних ТОВ «Мішем» робіт з поточного ремонту дорожнього покриття по вул. Горбатова (від автодороги, буд.60а) не відповідають обсягам, які внесені у акт виконаних будівельних робіт №1907-1/16 на 165 707,24 грн., оскільки не виконувалися.

При цьому експертом було взято до уваги, що роботи проводилися у 2016 році, тобто обстеження проводилося через більше ніж 2 роки після проведення робіт. Разом із тим, при обстеженні встановлено, що посередині проїзної частини наявні ділянки з рослинністю; верхній шар покриття знаходиться на одному рівні із покриттям вздовж дороги, а при розкритті конструктивних елементів покриття глибиною до 15 см встановлено у наявності тільки ґрунтове покриття без будь-яких вкраплень щебеню. На підставі викладеного, експертом відзначено, що роботи з улаштування дорожніх корит напівкоритного профілю із застосуванням автогрейдерів та із улаштування основ та покриттів з піщано-гравійних сумішей не виконувалось.

- висновок №18785/26235 від 29.11.2019, яким встановлено, що обсяги та види фактично виконаних ТОВ «Мішем» робіт з поточного ремонту дорожнього покриття по вул. Лісового не відповідають обсягам, які внесені в акт виконаних будівельних робіт №1907-3/16. У обсязі наданих документів фактична вартість виконаних робіт становить 61 362,00 грн.

При цьому експертом було взято до уваги, що роботи проводилися у 2016 році, тобто обстеження проводилося через більше ніж 2 роки після проведення робіт. Разом із тим, при обстеженні встановлено, що посередині проїзної частини наявні ділянки з рослинністю; верхній шар покриття знаходиться на одному рівні із покриттям вздовж дороги, а при розкритті конструктивних елементів покриття глибиною до 15 см встановлено, що щебенево-піщана суміш є на товщині у середньому не більше 4 см. Нижче даного шару у наявності тільки ґрунтове покриття без будь-яких вкраплень щебеню. На підставі викладеного, експертом відзначено, що корито глибиною 250 мм не влаштовувалось, про що свідчить непошкоджений нижній шар покриття, наявність рослинності; а товщина шлакового покриття у середньому становить не більше ніж максимальна величина фракції щебенево-піщаної суміші 40 мм.

- висновок №18787/26235 від 29.11.2019, яким встановлено, що обсяги та види фактично виконаних ТОВ «Мішем» робіт з поточного ремонту дорожнього покриття по вул. Горбатова (від автодороги, буд.1) не відповідають обсягам, які внесені в акт виконаних будівельних робіт №1907-2/16. У обсязі наданих документів фактична вартість виконаних робіт становить 87 710,00 грн.

При цьому експертом було взято до уваги, що роботи проводилися у 2016 році, тобто обстеження проводилося через більше ніж 2 роки після проведення робіт. Разом із тим, при обстеженні встановлено, що посередині проїзної частини наявні ділянки з рослинністю; верхній шар покриття знаходиться на одному рівні із покриттям вздовж дороги, а при розкритті конструктивних елементів покриття глибиною до 15 см встановлено, що щебенево-піщана суміш є на товщині у середньому не більше 4 см. Нижче даного шару у наявності тільки ґрунтове покриття без будь-яких вкраплень щебеню. На підставі викладеного, експертом відзначено, що корито глибиною 250 мм не влаштовувалось, про що свідчить непошкоджений нижній шар покриття, наявність рослинності; а товщина шлакового покриття у середньому становить не більше ніж максимальна величина фракції щебенево-піщаної суміші 40 мм.

З огляду на викладене, фактична вартість виконаних ТОВ «Мішем» за Договором підряду №1907-1/16 від 22.07.2016 робіт становить 149 072,00 грн. (61 362,00 грн. плюс 87 710,00 грн.), різниця вартості між оплаченими роботами та фактично виконаними становить 350 928,00 грн. (500 000,00 грн. мінус 149 072,00 грн.), яку прокурор вважає збитками, завданими державі та просить суд стягнути з відповідача.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Щодо правомірності звернення до суду прокурора колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави у суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) у чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Частиною 1 статті 142 Конституції України передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до частини 1 статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є у комунальній власності; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і у своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування; бюджет місцевого самоврядування (місцевий бюджет) - план утворення і використання фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень місцевого самоврядування.

Правом розпоряджатись комунальною власністю від імені громади володіє місцева рада.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до підпункту 1 пункту «а» ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських рад належить зокрема організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах).

Частинами 1, 4, 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, у тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку у майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, у тому числі виконують усі майнові операції.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, є виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

З урахуванням вищевикладеного, Рубіжненська сільська рада як орган місцевого самоврядування, наділена повноваженнями розпоряджатися комунальною власністю від імені громади, однак виключно у межах закону та в інтересах такої територіальної громади.

Одне із найважливіших завдань будь-якого органу місцевого самоврядування полягає у забезпеченні комфортного проживання мешканців населеного пункту, забезпечення вчасного та якісного ремонту доріг, раціональному використанні рухомого й нерухомого майна земельних ділянок та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Рішенням Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області від 07.07.2016 № 122-VІІ «Про затвердження об`єкту та коштів на поточний ремонт дороги комунальної власності» вирішено: затвердити об`єкти, які належать до комунальної власності Рубіжненської територіальної громади: дороги по вул. Горбатова, вул. Лісового села Рубіжне та дороги від села В. Салтів (по вул. Лісній) до села Замулівка Вовчанського району Харківської області для проведення поточного ремонту; затвердити кошти на проведення поточного ремонту доріг комунальної власності по вул. Горбатова, вул. Лісового села Рубіжне та дороги від села В. Салтів (по вул. Лісній) до села Замулівка Вовчанського району Харківської області; поточні витрати фінансуються за рахунок коштів вільного залишку загального фонду сільського бюджету на загальну суму 500 тис. грн. та за рахунок позабюджетних коштів, незаборонених чинним законодавством.

З огляду на викладене, ремонтні роботи за договором підряду № 1907-1/16 від 22.07.2016 оплачувались за рахунок коштів сільського бюджету, розпорядником якого була Рубіжненська сільська рада.

Колегією суддів встановлено, що прокурор звернувся до Голови Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області 01.09.2020 з повідомленням №41/2-10648 вих-20, у якому докладно виклав обставини справи та повідомив про намір подати відповідний позов на захист інтересів громади. У відповідь на вказане повідомлення Рубіжненский сільський голова повідомив прокуратуру листом від 23.09.2020 за № 332 про те, що позов сільською радою не пред`являвся. При цьому, протягом 22 днів з моменту надіслання повідомлення, Рубіжненська сільська рада свою позицію щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловила, про наміри самостійно звернутися з позовом не заявила, водночас не спростувала й твердження прокурора щодо виявлених порушень законодавства та завдання збитків місцевому бюджету. У подальшому Рубіжненська сільська рада та її правонаступник Вовчанська міська рада підтримували позов прокурора у справі № 922/3207/20.

Враховуючи викладені обставини, підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка Рубіжненської сільської ради щодо захисту порушених інтересів держави. А, відтак, прокурором обґрунтовані та підтверджені підстави для представництва у суді відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції правильним та відхиляє доводи апеляційної скарги у цій частині.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, який підпадає під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За приписами частин 1, 2 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і у разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

За змістом статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 853 ЦК України, якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Згідно з частинами 4, 6 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної у договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Результат роботи у межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

За приписами частини 1 статті 884 Цивільного кодексу України підрядник гарантує досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

При цьому частиною 1 статті 883 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобов`язання є відшкодування збитків.

Частиною 1 статті 623 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання (боржник), має відшкодувати завдані порушенням збитки кредиторові. Згідно з частиною 2 статті 623 ЦК України обов`язок доказування розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, покладається на кредитора.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено; за приписами ст. 22 Цивільного кодексу України право на відшкодування збитків має особа, якій завдано збитків порушенням її цивільного права.

Виходячи з системного аналізу змісту частини 2 ст. 849, частини 2 ст. 852 Цивільного кодексу України, у разі невиконання або неналежного виконання підрядником обов`язків за договором підряду замовник має право вимагати відшкодування збитків.

Одночасно колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта на те, що прокурором передчасно пред`явлено позов та необхідність пред`явлення цивільного позову у межах кримінального провадження з огляду на наступне.

У силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

А, відтак, встановлення факту виконання або невиконання відповідачем робіт за договором підряду №1907-1/16 від 22.07.2016 стороною договору - юридичною особою, не залежить від результатів кримінального провадження та є підставою для застосування такої міри господарсько-правової відповідальності як стягнення збитків з такої особи.

З огляду на вказане, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги у цій частині, як необґрунтовані.

Північний апеляційний суд не погоджується з твердженням апелянта, що висновки експерта, які складено у межах кримінального провадження №0000542, є недопустимим доказом, з огляду на наступне.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок судової експертизи, яку було проведено у межах провадження з іншої справи, у тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду у належним чином засвідченій копії.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Той факт, що висновки судових експертиз проведених у межах провадження з іншої справи оцінюються на загальних підставах як доказ зі справи, не вказує на неможливість брати до уваги їх зміст та оцінювати у сукупності з іншими доказами у справі. Крім того, для можливості оцінки такого висновку основним є те, чи він містить відповіді на питання, які стосуються предмету спору.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 910/5898/20.

Висновок експерта відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що висновки експерта №№18787/26235 від 29.11.2019, 18783/26234 від 29.11.2019, 18785/26235 від 29.11.2019 (які складено у межах кримінального провадження №0000542) містять відповіді на питання, які виникли з питання виконання/не виконання договору підряду № 1907-1/16 від 22.07.2016 та оцінювалися апеляційним судом у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Колегією суддів встановлено, що у відповідності до ч. 7 ст. 98 ГПК України експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок згідно зі ст. 384 Кримінального кодексу України, про що свідчить підпис судового експерта під відповідним застереженням.

Відповідно до висновків експертиз, які підтверджуються доказами, наявними у матеріалах справи, вбачається, що фактична вартість виконаних робіт ТОВ «Мішем» за Договором підряду № 1907-1/16 від 22.07.2016 становить 149 072,00 грн., а різниця вартості між оплаченими роботами та фактично виконаними роботами становить 350 928,00 грн.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що, оскільки вищевказані висновки судових дорожньо-технічної та будівельно-технічної експертиз, проведених у рамках кримінального провадження, містять інформацію щодо предмета доведення у даній господарській справі, а сторонами клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи не заявлялось, вони є належними та допустимими доказами у справі.

Зазначеними вище висновками експерта підтверджено порушення відповідачем умов договору щодо об`єму та вартості виконаних за договором підряду робіт. При цьому, матеріали справи підтверджують факт внесення відповідачем недостовірних відомостей до актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КВ-2в) за Договором підряду № 1907-1/16 від 22.07.2016 та факти підписання цих актів Рубіжненською сільською радою і оплати за рахунок коштів місцевого бюджету.

На переконання колегії суддів, перерахування грошових коштів відповідачу за роботи, які не були виконані, призвело до заподіяння збитків територіальній громаді села Рубіжне Харківської області, оскільки громада села не отримала результат, який очікувався за результатами виконання договору підряду: ремонт доріг в обсягах, передбачений договором, виконаний не був.

Північний апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що роботи ним виконані відповідно до умов договору, про що свідчить підписання замовником Актів приймання виконаних будівельних робіт без подальшого заявлення замовником будь-яких претензій щодо виявлення явних бо прихованих недоліків, а також інші доводи, подані в обгрунтування позиції апелянта, оскільки вказані доводи спростовуються висновками експертизи.

Доводи апеляційної скарги, аналогічні доводам, викладеним у суді першої інстанції, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки фактично прокурором заявлена до стягнення сума, яка є різницею між договірною ціною, яка сплачена та вартістю фактично виконаних робіт.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про відшкодування збитків, судом першої інстанції правомірно враховано положення ст. 224 Господарського кодексу України, ст. 22 Цивільного кодексу України, що збитками, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення є, зокрема, вартість невиконаних робіт, розмір яких є реальним та доведеним прокурором та ухвалено рішення про стягнення збитків у розмірі 350 928,00 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно із статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною у залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, на підставі ст.ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати

З урахуванням відмови у задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника у порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2021 у справі № 922/3207/20 - без змін.

2. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «МІШЕМ».

3. Матеріали справи № 922/3207/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню крім випадків, визначених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана суддями 22.10.2021.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун