ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021м. ДніпроСправа № 904/4644/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Савенко О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "НПЦ-Лідер", 50063, Дніпропетровська облать, м.Кривий Ріг, вул.Тухачевського, б.42, кв.2,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмонтажспецбуд", 50006, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Ландау, буд.2Г,

про стягнення заборгованості у розмірі 102 863,40грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "НПЦ-Лідер" (далі-Позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмонтажспецбуд" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 102 863,40грн. заборгованості, з яких: заборгованість згідно угоди № 1 про заміну сторони у зобов`язанні (переведення боргу) від 20.08.2018р. з урахуванням індексу інфляції у сумі 96 668,98грн. за період з 21.11.2018р. по 27.04.2021р.), 3 % річних від простроченої суми в розмірі 6 194,42грн. за період з 21.11.2018р. по 27.04.2021р.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що зобов`язання з поставки товару не визначалися строком оплати отриманого товару. Оскільки з вимогою про виконання грошового зобов`язання позивач звернувся до відповідача 15.01.2020, то строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати суми визначеної в угоді №1 від 20.08.2018, сплив 22.01.2020, а не 21.11.2018, як зазначає позивач.

За розрахунком відповідача 3% річних складають 3 146,67грн. за період з 23.01.2020 по 27.04.2021, інфляційні втрати складають 9 236,09грн за період з лютого 2020 року по квітень 2021 року.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2021 матеріали справи №904/4644/21 передано на розгляд судді Панни С.П.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області віл 02.07.2021 вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/4644/21 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 26.08.2021.

Ухвалою суду від 26.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 23.09.2021.

У судовому засіданні 23.09.2021 оголошено перерву до 01.10.2021.

Ухвалою суду від 01.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.10.2021.

У судовому засіданні 20.10.2021 оголошено перерву до 01.11.2021.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

01.11.2021 від позивача електронною поштою до господарського суду надійшла заява про проведення засідання без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, справа підлягає розгляду за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 01.11.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством "НПЦ-Лідер" (постачальник, первісний кредитор) та Приватним акціонерним товариством "Криворіжіндустрбуд" (покупець, первісний боржник) була досягнута згода про поставку товару за рахунками фактурами №СФ-0000145 від 15.03.2018 на суму 96 319,42грн. та №СФ-0000146 від 15.03.2018 на суму 97 030,10грн. (а.с. 24-25).

На виконання домовленостей Приватним підприємством "НПЦ-Лідер" здійснено поставку товару Приватному акціонерному товариству "Криворіжіндустрбуд", що підтверджується видатковими накладними:

№ РН-0000176 від 20.03.2018 на суму 31 090,87грн. (довіреність №25/04 від 20.03.2018);

№ РН-0000210 від 02.04.2018 на суму 57 461,41грн. (довіреність №126/04 від 29.03.2018);

№ РН-0000318 від 02.05.2018 на суму 7 767,14 грн. (довіреність №050/04 від 02.05.2018);

№ РН-0000177 від 20.03.2018 на суму 30 093,13грн. (довіреність №14 від 20.03.2018);

№ РН-0000211 від 02.04.2018 на суму 29 175,55грн.

№ РН-0000319 від 02.05.2018 на суму 16 643,88грн. (довіреність №21 від 24.04.2018 (а.с. 31-41).

Оплата за поставлений товар Приватним акціонерним товариством "Криворіжіндустрбуд" була проведена частково на суму 63 500,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с.42-44).

20 серпня 2018 року між Приватним підприємством "НПЦ-Лідер" (кредитор), Приватним акціонерним товариством "Криворіжіндустрбуд" (первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю " Укрмонтажспецбуд" (новий боржник) було укладено Угоду №1 про заміну сторони у зобов`язанні (переведення боргу) (а.с. 23).

Сторони погодились замінити одну із сторін у зобов`язанні з оплати товару, який кредитор поставив первісному боржнику відповідно до рахунків №СФ-0000145 від 15 березня 2018 року та №СФ-0000146 від 15 березня 2018 року (в подальшому зобов`язання), а саме передати новому боржнику усі права та обов`язки первісного боржника за зобов`язанням (п. 1 угоди).

Згідно п. 2 угоди кредитор дає згоду на заміну боржника за зобов`язанням, зазначеним у п. 1 цієї угоди. Після підписання сторонами цієї угоди новий боржник стає стороною у зобов`язанні і є правонаступником первісного боржника відносно його прав та обов`язків за зобов`язанням.

Первісний боржник зобов`язується протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати укладення цієї угоди передати новому боржнику оригінали зазначених вище рахунків, а також інші документи та інформацію, які є важливими для виконання зобов`язання (п. 3 угоди).

Станом на дату підписання даної угоди сторони погодили, що сума заборгованості первісного боржника перед кредитором становить 108 731,91грн. (сто вісім тисяч сімсот тридцять одна гривня 91 коп.), з них заборгованість з оплати поставленого товару відповідно до рахунку №СФ-0000145 від 15 березня 2018 року складає 96 319,42грн., а по рахунку №СФ-0000146 від 15 березня 2018 року 12 412,56грн. Оплата товару новим боржником здійснюється на умовах розстрочення платежу мінімум як на три місяці. Новий боржник має право виконати свій обов`язок перед кредитором у повному обсязі шляхом оплати товару одним платежем (п. 4 угоди).

Умови угоди не поширюються на правовідносини між кредитором та новим боржником, які склалися до дати її укладання. Угода не змінює умови зобов`язань між кредитором та новим боржником, предметом виконання яких є поставка товару новому боржнику на підставі інших рахунків-фактур. Умови угоди не вливають на обов`язок кредитора з належного виконання зобов`язань з поставки товару новому боржнику в обумовлений сторонами строк (як за зобов`язаннями, які виникли між кредитором та новим боржником до дати укладення угоди, так і за зобов`язаннями, які виникнуть між кредитором та новим боржником після укладання угоди).

Згідно п. 6 угоди дана угода вступає в дію з моменту її підписання сторонами і скріплення їх підписів печатками та діє до повного виконання зобов`язання.

Угода №1 про заміну сторони у зобов`язанні (переведення боргу) підписана та скріплена печатками ПП "НПЦ-Лідер" (кредитор), ПАТ "Криворіжіндустрбуд" (первісний боржник) та ТОВ "Укрмонтажспецбуд" (новий боржник) без будь-яких заперечень.

Після підписання угоди про переведення боргу ТОВ "Укрмонтажспецбуд" здійснено часткову оплату зобов`язань за договором переведення боргу на загальну суму 23 860,00грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку ПП "НПЦ-Лідер" 29.03.2019 на суму 10 000,00грн., 10.06.2019 на суму 10 000,00грн., 02.04.2020 на суму 3 860,00грн. (а.с. 27-30).

В результаті цієї оплати неоплаченою залишилась сума боргу у розмірі 84 871,91грн.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався до відповідача з листом за вих. №1501/01 від 15.01.2020 про сплату заборгованості за угодою про переведення боргу №1 від 20.08.2018 на загальну суму 88 731,91грн. (а.с. 26).

Предметом розгляду у справі є стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за умовами договору переведення боргу, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з оплати.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Частиною 1 ст. 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Законом не встановлено спеціальної вимоги до форми та порядку укладання договору поставки. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, частиною 1 ст. 692 ЦК України чітко встановлений строк виконання покупцем обов`язку з оплати товару, у тому разі, якщо такий строк самостійно не визначений сторонами.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Тому, враховуючи поставку позивачем та прийняття ПАТ "Криворіжіндустрбуд" товару, суд дійшов висновку про укладання між сторонами договору поставки у спрощений спосіб. Судом встановлено факт поставки позивачем товару, ПАТ "Криворіжіндустрбуд" отримало цей товар, однак докази проведення оплати вартості отриманого товару ПАТ "Криворіжіндустрбуд" на рахунок позивача відсутні.

Відтак обов`язок ПАТ "Криворіжіндустрбуд" оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття. Обов`язок покупця оплатити товар одразу після його прийняття також визначений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі №922/1467/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 906/232/19.

З огляду на те, що договори поставки укладались сторонами у спрощений спосіб, з урахуванням ст. 692 Цивільного кодексу України, перебіг строку виконання грошового зобов`язання за кожною видатковою накладною, починався з моменту прийняття ПАТ "Криворіжіндустрбуд" товару або товаророзпорядчих документів на товар.

Згідно п.2 угоди № 1 про заміну сторони у зобов`язані (переведення боргу) від 20.08.2018 кредитор дає згоду на заміну боржника за зобов`язанням, зазначеним у п. 1 цієї угоди. Після підписання сторонами цієї угоди новий боржник стає стороною у зобов`язанні і є правонаступником первісного боржника відносно його прав та обов`язків за зобов`язанням.

Таким чином, враховуючи, що за видатковими накладними № РН-0000176 від 20.03.2018, № РН-0000210 від 02.04.2018, № РН-0000318 від 02.05.2018, № РН-0000177 від 20.03.2018, № РН-0000211 від 02.04.2018, № РН-0000319 від 02.05.2018, відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України у ПАТ "Криворіжіндустрбуд" прострочення в оплаті товару виникло 21.03.2018, 03.04.2018, 03.05.2018. Позивач мав право вимагати таку оплату з вищезазначених дат, але позивач нараховує 3 % і інфляційні втрати після 3-х місяців з дня укладення угоди № 1 про заміну сторони у зобов`язані (переведення боргу) від 20.08.2018, що є його правом.

Право вимоги позивача до ТОВ "Укрмонтажспецбуд" щодо оплати грошового зобов`язання у розмірі 108 731,91грн. виникло на підставі Угоди №1 про заміну сторони у зобов`язанні (переведення боргу) від 20.08.2018.

20.08.2018 сторони уклали Угоду №1 про заміну сторони у зобов`язанні (переведення боргу), внаслідок укладення якої відповідач у добровільному порядку прийняв на себе зобов`язання зі сплати боргу за рахунками №СФ-0000145 та №СФ-0000146 від 15.03.2018 у розмірі 108 731,91грн., а також виконати обов`язки первісного боржника перед кредитором (позивачем).

Згідно ст.ст. 520, 521, 522 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, якою встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

Отже, правочин про заміну боржника у зобов`язанні не є новим зобов`язанням у розумінні норм ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України та ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України. А заміна сторони у зобов`язанні є лише правовою конструкцією зміни складу учасників правовідносин, яка не змінює суті зобов`язання.

Переведення боргу на нового боржника, так само як і заміна кредитора, є внутрішньою зміною у зобов`язанні, а тому заміна особи боржника не впливає на обсяг його прав та обов`язків, як сторони у зобов`язанні, тобто умови договору поставки мають таку саму силу для нового боржника, як і для первісного боржника.

Оскільки строки виконання зобов`язань за договором поставки, укладеним у спрощений спосіб між позивачем та первісним боржником наступили, то обов`язком відповідача по справі є виконання зобов`язань первісного боржника перед позивачем на суму, вказану в договорі про переведення боргу, а саме 108 731,91грн.

Згідно з вимогами ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу припису цієї статті правомірність правочину презюмується.

Зокрема, новий боржник у зобов`язанні (відповідач) не висунув проти вимоги кредитора (позивача) заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником, протилежне не підтверджується матеріалами справи. Навпаки, як вже встановлено судом вище, відповідачем на виконання зобов`язання за договором про переведення боргу було сплачено на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 23 860,00грн.

Здійснення відповідачем вказаних оплат свідчить про визнання відповідачем свого обов`язку та вчинення останнім дій на виконання умов договору про переведення боргу.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 73, 74, 81 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказів погашення суми боргу в розмірі 84 871,91грн. відповідачем не надано, наявність заявленої до стягнення суми боргу товариством теж не спростована.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, позивач подав суду належні докази, які об`єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 84 871,91грн, з урахуванням чого, заявлені позовні вимоги в цій частині визнаються судом правомірними, обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи і відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню повністю.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач також просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 6 194,42грн та інфляційні втрати у розмірі 11 797,07грн. за період з 21.11.2018 по 27.04.2021.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що при переведенні боргу один боржник вибуває із правовідношення, а його місце посідає нова особа, на яку переводиться борг. Переведення боргу на нового боржника є внутрішньою зміною у зобов`язанні, а тому заміна особи боржника не впливає на обсяг його прав та обов`язків, як сторони у зобов`язанні, тобто умови договору поставки мають таку саму силу для нового боржника, як і для первісного боржника.

Як вже встановлено судом, зобов`язання з оплати заборгованості за поставлену 20.03.2018 продукцію настало 21.03.2018; прострочення за поставлену продукцію 02.04.2018 настало 03.04.2018; прострочення за поставлену продукцію 02.05.2018 настало 03.05.2018р.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, заявлені до стягнення 3% річних у сумі 6 194,42грн. нараховані позивачем на суму заборгованості у розмірі 84 871,91грн. за період з 21.11.2018 по 27.04.2021р.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних в межах обраних позивачем періодів встановив, що він є арифметично вірним, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню у заявленому розмірі 6 194,42грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 11 797,07грн. нарахованих позивачем на суму заборгованості у розмірі 84 871,91грн. за період з січня 2019р. по березень 2021р., суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення становить місяць.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Заявлені до стягнення інфляційні втрати нараховані позивачем на суму заборгованості у розмірі 84 871,91грн. із застосуванням індексів інфляції з січня 2019 року по березень 2021 року.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат в межах обраних позивачем періодів встановив, що він є арифметично вірним, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню у заявленому розмірі 11 797,07грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4752 від 27.04.2021.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача у сумі 2270,00грн. відповідно до статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмонтажспецбуд" (50006, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Ландау, буд.2Г; ) на користь Приватного підприємства "НПЦ-Лідер", 50063, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Тухачевського, б.42, кв.2; ) основний борг у розмірі 84 871,91грн., 3% річних у розмірі 6 194,42грн., інфляційні втрати у розмірі 11 797,07грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 270,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.11.2021

Суддя С.П. Панна