ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" листопада 2021 р. м. Київ

Справа № 911/3287/21

Суддя Господарського суду Київської області Ейвазова А.Р., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Супутник» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 10 682,29грн,

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Супутник» (далі ОСББ «Супутник») звернулось до Господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 10 682,29грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що у відповідача наявна заборгованість за комунальні послуги, які надані такій особі. При цьому, як вказує позивач, він є замовником таких послуг у постачальних організацій, з якими ним укладено договори щодо: водопостачання та водовідведення (КПВКС «Бориспільводоканал»), постачання теплової енергії (КПТМ «Бориспільтепломережа»); вивезення побутових відходів (КП «Виробниче управління комунального господарства») тощо.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність якого заявнику невідомо.

Згідно ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, визначених ст.148 ГПК України, особі, якій належить право вимоги.

Як встановлено ч.1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, ч.2 такої статті визначає, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Однак, у поданій заяві заявлено вимоги про стягнення боргу, проте, заявником не вказано що такий борг виник у відповідача за договором, укладеним між заявником та боржником - ОСОБА_1 .

Додані заявником до заяви договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені між ним як замовником послуг та іншими організаціями, якими такі послуги мали надаватись.

Отже, вимога заявника про сплату 10 682,29грн ґрунтується не на договорі, укладеному між заявником та боржником у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.152, 153-154, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Супутник 10 682,29грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова