ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2021 р. Справа № 924/907/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Устінової А.П., розглянувши справу

за позовом акціонерного товариства "Завод "Металоприлад", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця Савельєва Тимура Володимировича, с. Слобідка-Кульчієвецька Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

про стягнення 19 837,83 грн. заборгованості за договором оренди нерухомого майна №2/2 від 01.02.2021 року,

за участю представників сторін:

позивача: Мельник В.В. - згідно довіреності від 30.08.2021 року;

відповідача: Савельєв Т.В.;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 19 837,83 грн. заборгованості за договором оренди нерухомого майна №2/2 від 01.02.2021 року. Вимоги мотивує неналежним виконанням ФОП Савельєвим Т.В. своїх зобов`язань з повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.09.2021 року відкрито провадження у справі за позовом акціонерного товариства "Завод "Металоприлад", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області до фізичної особи-підприємця Савельєва Тимура Володимировича, с. Слобідка-Кульчієвецька Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про стягнення 19 837,83 грн. заборгованості за договором оренди нерухомого майна №2/2 від 01.02.2021 року, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач під час судового розгляду спору проти позову заперечив з мотивів неможливості доступу до орендованого приміщення у зв`язку з вчиненням перешкод позивачем.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.02.2021 року між АТ «Завод «Металоприлад» (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Савельєвим Тимуром Володимирович (орендар) укладено договір №2/2 оренди нерухомого майна (далі - договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у стокове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 33,6 кв.м., що знаходить за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Драй-Хмари, буд. 21.

Майно передається в оренду з метою здійснення підприємницької діяльності - офісне приміщення (п. 1.2. договору).

Орендодавець гарантує, що технічний стан приміщень відповідає вимогам, встановленим нормами законодавства, приміщення введено в експлуатацію та придатне для використання згідно п. 1.2. договору (п. 1.3. договору).

За положеннями п. 2.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає об`єкт оренди з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі об`єкта оренди.

Згідно п. 2.5. договору акт прийому-передачі, підписаний уповноваженими представниками сторін, є доказом фактичної передачі об`єкта оренди.

У п. 3.1. договору сторони погодили, що загальна сума місячної орендної плати на день підписання договору становить 6500,00 грн. Розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний в реквізитах орендодавця.

Орендар сплачує орендну плату до 31 числа поточного місяця (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору орендна плата нараховується з дати підписання сторонами акта прийому-передачі об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі та повернення ключів від приміщень.

Орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 4.1.2. договору).

Орендар має право безперешкодно використовувати об`єкт оренди відповідно до його призначення та умов цього договору з моменту підписання акта прийому-передачі; безперешкодно використовувати під`їзні шляхи до об`єкта оренди; установлювати замки на вхідні двері до приміщення, що орендується (п. 4.2.1., п. 4.2.2., п. 4.2.5. договору).

В свою чергу, орендодавець зобов`язаний не перешкоджати орендареві в користуванні орендованим майном; забезпечити персоналу орендаря безперешкодний доступ до приміщення, що орендується (п.п. 4.3.2., 4.3.3. договору).

У випадку прострочення зобов`язання по сплаті орендної плати орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, що діяла за період прострочення платежу (п. 7.2. договору).

Термін дії договору становить 1 рік з моменту підписання (п. 9.1. договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою орендодавця.

01.02.2021 року по акту приймання-передачі майна №1 ФОП Савельєв Т.В. прийняв, а АТ «Завод «Металоприлад» передав нежитлове офісне приміщення площею 33,6 кв.м. згідно договору оренди №2/2 від 01.02.2021 року.

На виконання умов договору відповідачем сплачено позивачу за оренду майна 6500,00 грн. платіжним дорученням від 25.02.2021 року; 6500,00 грн. платіжним дорученням від 23.03.2021 року; 6500,00 грн. 14.04.2021 року; 6500,00 грн. платіжним дорученням від 05.05.2021 року.

ФОП Савельєв Т.В. звернувся до позивача із претензією від 11.06.2021 року щодо повернення орендної плати за травень 2021 року у зв`язку з ненаданням доступу до орендованого приміщення та повідомленням від 11.06.2021 року про розірвання договору з причин порушення орендодавцем п. 9.7. договору та не надання доступу до орендованого приміщення.

У відповідь позивач листом від 17.06.2021 року повідомив про відмову від розірвання договору за взаємною згодою сторін шляхом укладення угоди про розірвання договору та безпідставність тверджень про не допуск до орендованого приміщення, зауваживши, що орендоване відповідачем приміщення знаходиться на третьому поверсі Головного корпусу, розташованого по вул. Драй Хмари, 21, вхід до якого також здійснюється через вхідні двері з вул. Драй Хмари.

Позивач звернувся до відповідача із пропозицією встановлення земельного сервітуту для використання належної заводу земельної ділянки з метою обслуговування об`єкту промисловості ФОП Савельєва Т.В., власником якого він є. ФОП Савельєв Т.В. надіслав 11.06.2021 року протокол розбіжностей до договору про встановлення сервітуту.

З вищевикладеного, позивач подав до суду даний позов.

Відповідач 21.09.2021 року звернувся до Кам`янець-Подільського районного управління поліції щодо перешкоджання доступу до орендованого приміщення за адресою вул. Драй-Хмари, 21, про що надана відповідь поліції від 28.09.2021 року.

Савельєв Т.В. подав до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області позовну заяву, у якому просить встановити земельний сервітут шляхом надання права проходу та проїзду до земельної ділянки з кадастровим номером :13:003:0182 площею 0,3289 га, яка знаходить за адресою: вул. Драй Хмари 21/4, в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, через частину земельної ділянки з кадастровим номером :13:003:0185, яка знаходиться за адресою: вул. Драй Хмари, 21, в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області та належить на праві приватної власності акціонерному товариству "Завод "Металоприлад", а також встановити сервітут за рахунок земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Драй Хмари, 21, яка належить на праві власності позивачу, загальною площею 0,2123 га. для обслуговування за об`єктом промислової нерухомості.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи стверджується, що 01.02.2021 року між сторонами у справі укладено договір №2/2 оренди майна, за умовами якого позивач передав відповідачу у користування належне заводу на праві власності майно, яке знаходиться за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Драй Хмари, 21, площею 33,6 кв.м., з цільовим використанням під офісне приміщення.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, передане в оренду приміщення площею 33,6 кв.м. знаходиться на третьому поверсі комплексу, об`єкту нерухомого майна, власником якого є позивач, що розташований на земельній ділянці площею 0,577 га з кадастровим номером :13:003:0185.

Частинами 1,6 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ст. 760 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частина 5 статті 762 Цивільного кодексу України).

У розділі 3 договору сторонами погоджено, що загальна сума місячної орендної плати становить 6500,00 грн., яка підлягає сплаті до 31 числа поточного місяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст.525, ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Актом приймання-передачі майна №1 від 01.02.2021 року стверджується, що позивачем виконано свої зобов`язання за договором шляхом передачі відповідачу у користування об`єкта оренди; згідно акту, передане майно відповідає умовам договору. Водночас, ФОП Савельєвим Т.В. не вносилась орендна плата за період з червня по серпень 2021 року, що не заперечується останнім. Відмову від сплати орендних платежів мотивовано відповідачем обмеженням доступу до орендованого приміщення з травня 2021 року шляхом закриття позивачем проходу до орендованого майна.

З даного приводу судом враховується, що згідно з частиною 6 статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Для застосування частини 6 статті 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном (орендної плати) визначальною умовою є наявність обставин, за які орендар не відповідає.

Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені.

При цьому незалежними від волі орендаря обставинами є, зокрема, незаконне захоплення майна іншою особою, неповідомлення орендодавцем орендаря про права третіх осіб на майно (наприклад, право застави, при реалізації якого може накладатися арешт на майно, що унеможливлює доступ орендаря до нього), аварійний чи незадовільний технічний стан майна, правомірне зайняття приміщення третьою особою на підставі договору оренди, раніше укладеного з орендодавцем.

При настанні таких обставин вже після укладення договору оренди доказами на підтвердження неможливості використання майна можуть бути, зокрема, сертифікат торгово-промислової палати щодо форс-мажорних обставин, документально оформлені результати розгляду заяв та скарг до правоохоронних органів, акт державного виконавця про арешт майна та його передачу третій особі на відповідальне зберігання, судове рішення у справі за позовом про усунення перешкод у користуванні майном, висновок судової експертизи про аварійний стан об`єкта оренди, рішення компетентного державного органу про початок його реконструкції, реставрації чи капітального ремонту тощо.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 914/2264/17.

Отже відповідач, стверджуючи про неможливість використання орендованого майна через дії позивача, має довести такі обставини шляхом надання відповідних доказів.

Втім, відповідачем не надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження неможливості використання ним орендованого за договором приміщення площею 33,6 кв.м., яке знаходиться на третьому поверсі будівлі позивача у зв`язку з обмеженням доступу до нього зі сторони АТ "Завод "Металоприлад".

Наявними доказами (звернення до суду з позовом про встановлення земельного сервітуту, відповіді Кам`янець-Подільського районного управління поліції від 02.06.2021 року, від 07.06.2021 року, від 06.08.2021 року) стверджується лише наявність спору між сторонами в частині використання належної позивачу земельної ділянки для проїзду, проходу до земельної ділянки ФОП Савельєва Т.В., а також обслуговування належного відповідачу на праві власності об`єкту промислової нерухомості, а не з приводу допуску до орендованого згідно договору від 01.02.2021 року приміщення.

В даному контексті судом критично оцінюється як доказ відповідних обставин відповідь Кам`янець-Подільського районного управління поліції від 28.09.2021 року про перешкоджання доступу до, в тому числі, орендованого приміщення за адресою: вул. Драй Хмари, 21, оскільки звернення ФОП Савельєва Т.В. мало місце 21.09.2021 року, тобто, після відкриття провадження у даній справі (07.09.2021 року).

Щодо долученого відповідачем 05.10.2021 року DVD-диск з відеозаписами судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до частини 1 статті 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ у таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом (постанова КГС ВС від 19 січня 2021 року у справі № 922/51/20).

Проте, наданий відповідачем відеозапис не засвідчений ЕЦП, він не містить жодних фактичних даних про подію - відсутні інформації про дату, час та місце події, крім того, на відеозаписі відсутні факти вчинення перешкод з боку позивача (відеозапис не фіксує факту недопуску відповідача позивачем до орендованого ним приміщення).

З вищевикладеного, учасниками справи не доведено та судом не встановлено обставин, які б підтверджувати неможливість використання відповідачем орендованого майна через обставини, за які він не відповідає ( недопуск позивачем до такого приміщення або з інших об`єктивних причин).

Доказів розірвання договору від 01.02.2021 року судом також не здобуто, оскільки за положеннями п. 9.7. договору договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін у разі невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених цим договором. Проте, як встановлено вище, не є доведеними обставини невиконання позивачем умов договору, зокрема, п. 4.3. договору.

Відтак, вимога АТ "Завод "Металоприлад" про стягнення орендної плати за період з червня по серпень 2021 року на загальну суму 19 500,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач також просить суд стягнути 283,87 грн. пені та 53,96 грн. 3% річних згідно поданих розрахунків.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.216, ч.2 ст.217 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Пунктами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 7.2. договору передбачено, що у випадку прострочення зобов`язання по сплаті орендної плати орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, що діяла за період прострочення платежу.

Судом здійснено перерахунок пені згідно наданого позивачем розрахунку в системі "Законодавство" та встановлено, що пеня за зобов`язаннями червня 2021 року за період з 01.07.2021 року по 03.09.2021 року тривалістю 65 днів становить 150,48 грн., за зобов`язаннями липня 2021 року за період з 02.08.2021 року по 03.09.2021 року тривалістю 33 дні становить 76,40 днів та за зобов`язаннями серпня 2021 року за період з 01.09.2021 року по 03.09.2021 року тривалістю 3 дні становить 8,55 грн. На загальну суму 233,83 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. В стягненні 50,04 грн. пені слід відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є фінансовими санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (девальвації грошової одиниці України) та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ця міра відповідальності нараховуються незалежно від наявності вини боржника, оскільки передбачена законом і є частиною грошового зобов`язання боржника до моменту його припинення згідно норм матеріального права України.

Передбачене законом (ст. 625 ЦК України) право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

За результатами перерахунку 3% річних в розмірі 53,96 грн. суд дійшов висновку про їх правомірність, тому вимога про стягнення 53,96 грн. 3% річних підлягає задоволенню в повному обсязі.

З всього вищевикладеного, позов акціонерного товариства "Завод "Металоприлад", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області до фізичної особи-підприємця Савельєва Тимура Володимировича, с. Слобідка-Кульчієвецька Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про стягнення 19 837,83 грн. заборгованості за договором оренди нерухомого майна №2/2 від 01.02.2021 року підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути 19500,00 грн. заборгованості по орендній платі, 53,96 грн. 3% річних та 233,83 грн. пені. В стягненні 50,04 грн. суд відмовляє.

Судовий збір відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

позов акціонерного товариства "Завод "Металоприлад", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області до фізичної особи-підприємця Савельєва Тимура Володимировича, с. Слобідка-Кульчієвецька Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про стягнення 19 837,83 грн. заборгованості за договором оренди нерухомого майна №2/2 від 01.02.2021 року, задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Савельєва Тимура Володимировича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Завод «Металоприлад» (32302, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Драй-Хмари, 21, код 02969432) 19500,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) заборгованості за договором оренди, 53,96 грн. (п`ятдесят три грн. 96 коп.) 3% річних, 233,83 грн. (двісті тридцять три грн. 83 коп.) пені, 2264, 27 грн. (дві тисячі двісті шістдесят чотири грн. 27 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В стягненні 50, 04 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.11.2021 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (32302, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Драй-Хмари, 21) - рек. з пов. про вручення; 3 - відповідачу (АДРЕСА_1) - рек. з пов. про вручення