Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна"
до Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича
про відшкодування збитків у розмірі 450 000,00 грн.,
Без виклику (повідомлення) представників сторін.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Креативна країна" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича (далі - відповідач) про стягнення збитків у розмірі 450 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Креативна країна" посилалося на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами 06.05.2020 року договором про надання послуг комп`ютерного програмування № МП-06/05 позивач був позбавлений можливості вчасно та належним чином виконати свої зобов`язання перед його контрагентами за договорами комерційної концесії від 03.02.2020 року № 4-Ф, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Креативний Штат Арсенал", від 02.01.2020 року № 3-Ф, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Креативний Штат Дніпро", та від 02.01.2020 року № 2Ф, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Креативний Штат Сенатор", у зв`язку з чим наведені суб`єкти господарювання звернулися до Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна" з претензіями-вимогами про сплату на користь кожного з них упущеної вигоди у розмірі 150 000,00 грн., що в загальному склало 450 000,00 грн.
09.09.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича від 09.09.2021 року на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що він своїми діями не завдав жодних збитків Товариству з обмеженою відповідальністю "Креативна країна", тоді як позивачем у встановленому законом порядку не було доведено факту понесення ним збитків, їх конкретного розміру, а також не зазначено, в чому саме полягає упущена вигода Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативний Штат Арсенал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативний Штат Дніпро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативний Штат Сенатор". Крім того, відповідач вказав про те, що виконання укладеного між сторонами договору про надання послуг комп`ютерного програмування № МП-06/05 жодним чином не пов`язане з виконанням вищенаведених договорів комерційної концесії, а також наголосив на наявності в діях позивача та його контрагентів за цими договорами комерційної концесії узгоджених дій, направлених на неправомірне отримання доходу за рахунок відповідача. Разом із тим, у відзиві на позовну заяву Фізична особа-підприємець Мішанін Пилип Олександрович навів попередній розмір його витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги у даній справі, вартість яких орієнтовно складає 100 000,00 грн.
22.09.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна" від 22.09.2021 року на відзив на позовну заяву, в якій позивач навів аргументи на спростування заперечень відповідача проти позову. Крім того, позивач зазначив про те, що вказана відповідачем сума витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 100 000,00 грн. не є реальною, а її розмір Фізичною особою-підприємцем Мішаніним Пилипом Олександровичем не доведений.
06.10.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича від 04.10.2021 року на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких відповідач навів додаткові доводи на спростування обґрунтованості позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна".
Рішенням господарського суду міста Києва від 11.10.2021 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна" до Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича про відшкодування збитків у розмірі 450 000,00 грн. відмовлено.

21.10.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 18.10.2021 року (направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 18.10.2021 року), в якому Фізична особа-підприємець Мішанін Пилип Олександрович просив суд стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна" 82 672,88 грн. витрат на професійну правничу допомогу. До наведеного клопотання відповідачем долучено ряд доказів на підтвердження розміру наведених витрат.

29.10.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення позивача від 29.10.2021 року, в яких останній, зокрема, просив суд зменшити розмір витрат відповідача на оплату професійної правничої допомоги в даній справі з огляду на їх завищений розмір, а також зважаючи на складність спору в справі, витрачений адвокатом час і неспівмірність таких витрат порівняно з ринковими цінами.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича від 18.10.2021 року щодо стягнення з позивача на користь відповідача 82 672,88 грн. витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та порядку протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Так, за умовами частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що згідно із попереднім розрахунком судових витрат, наведеним у відзиві на позовну заяву, очікуваний розмір витрат Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича на правову допомогу в даній справі склав 100 000,00 грн.

Разом із тим, у клопотанні від 18.10.2021 року, поданому в установлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк, відповідач просив суд стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна" 82 672,88 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Слід зазначити, що на підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 82 672,88 грн. до вищенаведеного клопотання Фізичною особою-підприємцем Мішаніним Пилипом Олександровичем було долучено копію укладеного між ним та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" договору про надання правової допомоги від 03.08.2021 року № 2310-1087, копії виставлених відповідачу Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" рахунків на оплату юридичних послуг за вищевказаним правочином від 20.09.2021 року № 34273 на суму 13 214,29 грн., від 20.09.2021 року № 34438 на суму 56 978,77 грн. та від 18.10.2021 року № 34903 на суму 12 479,82 грн., копії підписаних між означеними контрагентами актів здачі приймання робіт, виконаних відповідно до Договору про надання правової допомоги № 2310-1087 від 03.08.2021 року, від 04.10.2021 року на суму 13 214,29 грн. (що складає еквівалент 420 Євро), від 08.10.2021 року на суму 56 978,77 грн. (що складає еквівалент 1 811 Євро) та від 18.10.2021 року на суму 12 479,82 грн. (що складає еквівалент 409,90 Євро), а також копії платіжних доручень про оплату відповідачем вищевказаних послуг від 01.10.2021 року № 267577913 на суму 13 214,29 грн., від 04.10.2021 року № 268258696 на суму 56 978,77 грн. та від 18.10.2021 року № 272149369 на суму 12 479,82 грн.

Крім того, до відзиву на позовну заяву відповідачем долучено виданий Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" ордер від 27.08.2021 року серії АА № 1133918 на представництво адвокатом Нікулеско Дмитром Сергійовичем інтересів Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича в суді.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як було зазначено вище, у встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк відповідачем було подано, зокрема, копію підписаного між Фізичною особою-підприємцем Мішаніним Пилипом Олександровичем (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" (Юридична фірма) договору про надання правової допомоги від 03.08.2021 року № 2310-1087 (далі - Договір), за умовами якого Юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах, визначених цим Договором та "Умовами надання юридичних послуг юридичною фірмою "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" (далі - Умови), які є невід`ємною частиною цього Договору.

За умовами пункту 5.1 Договору вартість послуг Юридичної фірми, що надаються відповідно до Договору, визначається згідно з Умовами.

Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2022 року (пункт 8.1 Договору).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що умовами вищенаведеного Договору прямо та конкретно не визначено фіксованого розміру гонорару або ставки та порядку розрахунку погодинної оплати, тоді як наведена угода містить відсильні положення про встановлення вартості послуг Умовами.

Відповідно до пунктів 5.1-5.3 Умов вартість послуг "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ", якщо інше не обумовлено з Клієнтом або не визначено фіксованим тарифом, розраховується, виходячи з почасової ставки, встановленої "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" для виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання Клієнта, при цьому одна година розподіляється на 10 (десять) шестихвилинних часток. Кожна шестихвилинна частка, що розпочалася, з метою визначення гонорару враховується як повна. Вартість послуг за час, витрачений виконавцем на поїздки у справах Клієнта, перебування в робочий час у справах Клієнта в іншому місці за межами офісу "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ", протягом якого завдання Клієнта не виконувалося з поважних причин (під робочим часом розуміється відрізок дня з 08:00 годин до 22:00 годин незалежно від того, чи є такий день робочим) розраховується, виходячи з 50 % почасової ставки, встановленої для виконавця. Очікування в будь-якому місці за межами офісу "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" враховується як виконання завдання.

За умовами пункту 6 Умов "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" встановлює для кожного з спеціалістів почасову ставку, на основі якої здійснюється розрахунок гонорару "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ". Зазначена ставка може час від часу змінюватись партнерами "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" на свій власний розсуд. Клієнт має право ознайомлюватись в будь-який час з розмірами почасових ставок спеціалістів "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" та повідомляється про зміну таких ставок завчасно до такої зміни. На даний час розмір почасової ставки всіх спеціалістів "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" становить від 120 Євро до 360 Євро (з ПДВ).

Проте відповідачем до клопотання від 18.10.2021 року не було надано доказів встановлення "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" почасової ставки адвокату, який представляв інтереси Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича, на основі якої здійснюється розрахунок гонорару в даній справі. Слід зазначити, що інші документи, які прямо встановлюють тарифи на надані відповідачу адвокатські послуги в рамках даної справи, в матеріалах справи також відсутні.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.

Статтею 632 Цивільного кодексу України унормовано поняття ціни договору. Так, за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно до статті 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права. Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічну правову позицію висловлено в постановах Верховного Суду від 21.03.2019 року в справі № 914/359/18, від 06.03.2019 року в справі № 922/1163/18 та інших.

Таким чином, відсутність в Договорі про надання правової допомоги від 03.08.2021 року № 2310-1087 та Умовах конкретного розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру), не дає як суду, так і іншій стороні спору (зокрема, позивачу), можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару (зокрема, в межах від 120 Євро до 360 Євро).

Окрім того, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом враховано наявність у матеріалах справи копій виставлених відповідачу Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" рахунків на оплату юридичних послуг за Договором від 20.09.2021 року № 34273 на суму 13 214,29 грн., від 20.09.2021 року № 34438 на суму 56 978,77 грн. та від 18.10.2021 року № 34903 на суму 12 479,82 грн., копій підписаних між означеними контрагентами актів здачі приймання робіт, виконаних відповідно до Договору про надання правової допомоги № 2310-1087 від 03.08.2021 року, від 04.10.2021 року на суму 13 214,29 грн. (що складає еквівалент 420 Євро), від 08.10.2021 року на суму 56 978,77 грн. (що складає еквівалент 1 811 Євро) та від 18.10.2021 року на суму 12 479,82 грн. (що складає еквівалент 409,90 Євро), а також копії платіжних доручень про оплату відповідачем вищевказаних послуг від 01.10.2021 року № 267577913 на суму 13 214,29 грн., від 04.10.2021 року № 268258696 на суму 56 978,77 грн. та від 18.10.2021 року № 272149369 на суму 12 479,82 грн., в яких вказано про надання Юридичною фірмою відповідачу послуг професійної правничої допомоги на загальну суму 82 672,88 грн. та підтверджено факт оплати Фізичною особою-підприємцем Мішаніним Пилипом Олександровичем наведеної суми грошових коштів.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як було зазначено вище, у відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна" від 22.09.2021 року на відзив на позовну заяву, а також у запереченнях від 29.10.2021 року позивач зазначав про те, що вказана відповідачем сума витрат на оплату послуг адвоката не є реальною та співмірною порівняно з ринковими цінами та предметом спору, її розмір Фізичною особою-підприємцем Мішаніним Пилипом Олександровичем не доведений, справа не є складною.

Суд звертає увагу на те, що надані відповідачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

Так, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в даній справі судом, крім встановлення факту відсутності у тексті Договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та конкретної ціни послуг, що надаються Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ", також враховано наявність у підписаних між Юридичною фірмою та відповідачем актах здачі приймання робіт ряду невідповідностей матеріалам справи.

Так, до прикладу, в акті здачі приймання робіт, виконаних відповідно до Договору про надання правової допомоги № 2310-1087 від 03.08.2021 року, від 04.10.2021 року на суму 13 214,29 грн. (що складає еквівалент 420 Євро), вказано про проведення 04.08.2021 року зустрічі з Мішаніним П.О. щодо обговорення умов надання правової допомоги у справі № 910/12725/21. У той же час з матеріалів справи вбачається, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна" надійшла до канцелярії господарського суду міста Києва лише 05.08.2021 року, і лише цього дня справі № 910/12725/21 було присвоєно означений єдиний унікальний номер. Провадження у наведеній справі відкрито ухвалою суду від 10.08.2021 року. В цьому ж акті вказано про підготовку представником відповідача 28.08.2021 року заяви про ознайомлення з матеріалами справи № 910/12725/21, тоді як така заява надійшла через відділ діловодства господарського суду міста Києва 27.08.2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Разом із тим, при вирішенні питання про стягнення з позивача заявленої до стягнення суми витрат на оплату професійної правничої допомоги, а також зважаючи на вищенаведені приписи чинного законодавства та принципи господарського судочинства, судом враховано посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна", викладені у відповіді на відзив на позовну заяву.

Відтак, зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог у даній справі, оцінюючи фактичні витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги, зокрема, викладені позивачем заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката та клопотання про зменшення такого розміру, беручи до уваги відсутність у тексті договору про надання правової допомоги від 03.08.2021 року № 2310-1087, а також в інших документах умов (пунктів) щодо порядку та механізму обчислення чи конкретної ціни послуг, що надаються Юридичною фірмою в цій справі, з огляду на те, що заявлений Фізичною особою-підприємцем Мішаніним Пилипом Олександровичем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не повністю відповідає критеріям обґрунтованості, а також розумності, співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат та використовуючи свої дискреційні повноваження, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 27 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна" 82 672,88 грн. витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативна країна" (01029, місто Київ, вулиця Московська (Печерський район), будинок 8, корпус 7; ) на користь Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 27 000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У решті вимог заяви Фізичної особи-підприємця Мішаніна Пилипа Олександровича про відшкодування судових витрат відмовити.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 03.11.2021 року.

Суддя В.С. Ломака