УХВАЛА

м. Київ

08.11.2021Справа № 910/17937/21
Суддя Спичак О.М., розглянувши

позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)

про зобов`язання вчинити дії, розірвання договорів та стягнення 2 579 716,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про:

-зобов`язання повернути на баланс Головного управління ДПС у м. Києві приміщення за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 31, м. Київ, вул. Верховинна, 9, м. Київ, вул. О. Кошиця, 3, м. Київ, вул. М. Закревського, 41, м. Київ, вул. Смілянська, 6;

- стягнення заборгованість в сумі 38 300 грн вартості незалежної оцінки орендованого майна;

- стягнення заборгованості в сумі 2 541 416, 44 грн по сплаті комунальних та експлуатаційних послуг;

- про розірвання договорів оренди № 8736 від 28.01.2021; № 8732 від 28.01.2021; № 8733 від 28.01.2021; № 8735 від 28.01.2021; № 8734 від 28.01.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем не виконано умов договорів оренди нерухомого майна № 8736 від 28.01.2021; № 8732 від 28.01.2021; № 8733 від 28.01.2021; № 8735 від 28.01.2021; № 8734 від 28.01.2021 в частині підписання та повернення позивачу договору про відшкодування витрат по наданню комунальних та експлуатаційних послуг орендованого приміщення, в частині надання належним чином засвідченої копії договору страхування і документів, які підтверджують сплату страхового платежу (страхових платежів) по орендованому майну; в частині компенсування вартості незалежної оцінки орендованого майна.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що позовна заява повинна містити 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

При дослідженні позовної заяви, судом було встановлено, що позовна заява Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби не містить відомостей передбачених пунктами 7, 8 та 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення віл сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270 грн 00 коп.

З огляду на вище зазначення положення Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору за подання позивачем до Господарського суду міста Києва вказаної позовної заяви про зобов`язання повернути на баланс Головного управління ДПС у м. Києві приміщення за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 31, м. Київ, вул. Верховинна, 9, м. Київ, вул. О. Кошиця, 3, м. Київ, вул. М. Закревського, 41, м. Київ, вул. Смілянська, 6; стягнення заборгованість в сумі 38 300 грн вартості незалежної оцінки орендованого майна; стягнення заборгованості в сумі 2 541 416, 44 грн по сплаті комунальних та експлуатаційних послуг; про розірвання договорів оренди № 8736 від 28.01.2021; № 8732 від 28.01.2021; № 8733 від 28.01.2021; № 8735 від 28.01.2021; № 8734 від 28.01.2021, тобто однієї майнової вимоги про стягнення 2 579 716, 44 грн та десять немайнових становить 61 395,75 грн.

Однак, що при дослідженні матеріалів позовної Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби та доданих до неї документів, судом встановлено, що жодних доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та прядку у ній не міститься.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не виконав вимоги вказаних норм, оскільки до позовної зави не було додано докази в підтвердження сплати судового збору у встановленому Законом розмірі.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положеннями ч. 1 ст. 172 ГПК України унормовано, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

За змістом п. 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Отже, належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу є касовий чек, який видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв`язку та опис вкладення, які надані в оригіналі.

Дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що в якості доказів направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача надано лише чек поштової установи, без опису вкладення у цінний лист, у зв`язку із цим неможливо встановити що саме було направлено відповідачу, що не дає суду можливості пересвідчитись в тому, що йому були надіслані саме екземпляр позовної заяви та додані до неї документи, які наявні у суду, що в свою чергу, є порушенням вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, позивачем не додано належних доказів на підтвердження направлення копії позовної заяви із доданими до неї документами на адресу відповідача.

Згідно із ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - не пізніше 5 днів з дня вручення зазначеної ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання:

- документу, який підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі; надати докази його направлення відповідачу.

- належних доказів, які підтверджують відправлення позивачу копії позовної заяви і доданих до неї документів;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися

- переліку у якому зазначено відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

4. Відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Спичак О.М.