ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 рокуСправа № 912/1708/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цереал Компанія" (вул. Павлівська, 77, м. Новоукраїнка, Кіровоградська обл., 27100)

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 132 088,01 грн,

секретар судового засідання Безчасна Н.Г.

представники учасників справи участі в судовому засіданні не брали,

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цереал Компанія" про стягнення 132 088,01 грн з покладенням на відповідача суми сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" зазначило, що у зв`язку із настанням страхового випадку з транспортним засобом, який належить відповідачу, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цереал Компанія" підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування понад ліміту страхового поліса №АМ/5397746.

Ухвалою від 14.06.2021 господарський суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк на усунення недоліків. В межах строку визначеного судом, позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про що 29.06.2021 до суду надано відповідні докази.

Ухвалою від 30.06.2021 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 09.07.2021.

Протокольною ухвалою від 09.07.2021 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 26.08.2021.

09.07.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

23.07.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач заперечив позовні вимоги та зазначив, що ОСОБА_1 ніколи не працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Цереал Компанія", автомобіль DAF TE85XF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Цереал Компанія". Крім того, відповідач зазначив про не надання позивачем доказів сплати страхового відшкодування у сумі 231 088,01 грн.

05.08.2021 від позивача надійшло клопотання №3618 АРКС від 02.08.2021 про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 .

06.08.2021 надійшла відповідь позивача на відзив.

25.08.2021 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Крім того, відповідачем подано клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою від 26.08.2021 господарський суд постановив - продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів за ініціативою суду. Клопотання позивача №3618 АРКС від 02.08.2021 про залучення до участі у справі третьої особи задовольнити. Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 . Позивачу у строк до 01.09.2021 надіслати третій особі позов разом з додатками, докази надіслання надати суду. Третій особі до 15.09.2021 надати суду пояснення щодо поданого позову. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені ч. 3-7 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України. Позивачу до 15.09.2021 надати суду якісну копію Протоколу про адміністративне правопорушення, доданого до позову. Відкласти підготовче засідання до 15.09.2021 об 11:00 год.

30.08.2021 до суду від позивача надійшли витребувані судом докази.

13.09.2021 до суду від відповідача надійшла заява про надання доказів про судові витратити після прийняття судом рішення у справі та клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

15.09.2021 до господарського суду надійшли пояснення третьої особи, які не містять доказів направлення їх учасникам справи, а тому суд їх не розглядає, оскільки вказані пояснення не відповідають вимогам ст. 165, 168 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 15.09.2021 господарський суд постановив - закрити підготовче провадження та призначити справу № 912/1708/21 до судового розгляду по суті на 28.09.2021 о 10:30 год. Резервна дата - 07.10.2021 об 11:00 год.

23.09.2021 від відповідача надійшла відповідь на пояснення третьої особи та клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

07.10.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 25.10.2021.

13.10.2021 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

21.10.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про поновлення строку на подання доказів, в обґрунтування якого зазначено, що під час дослідження доказів позивачу стало відомо про помилкове не надання до суду доказів сплати страхового відшкодування разом з позовною заявою.

23.10.2021 до суду надійшло заперечення відповідача на клопотання позивача про поновлення строку для подачі доказів.

Розглянувши клопотання позивача, господарський суд прийшов до висновку про задоволення вказаного клопотання відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач зазначив про причини неподання вказаного доказу із позовною заявою, а саме внаслідок помилки, а також відповідачем не зазначено яким чином залучення вказаного доказу до матеріалів справи буде порушувати основні завдання господарського судочинства, а саме на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом вказаної справи, відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Представники учасників справи участі в судовому засіданні не брали.

Третя особа та відповідач просили суд розглядати справу без їх участі.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується протоколом судового засідання у даній справі від 07.10.2021.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд встановив таке.

01.11.2016 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (з 20.06.2019 року змінено назву на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС") (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше ЛІЗІНГ Україна" (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № пл94296ак6ф (а.с. 11-19). Предметом даного договору є майнові інтереси Страхувальника пов`язані із володінням та користуванням транспортними засобами, автомобілем "MAN TGS 21/440 4X2 BLS" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

20.12.2018 із застрахованим майном відбулась страхова подія, а саме у м. Миколаєві, Одеське шосе 69/1 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля DAF TE85XF державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 з напівпричепом BENALU Т34С-1, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля "MAN TGS 21/440 4X2 BLS" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль "MAN TGS 21/440 4X2 BLS" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.01.2019 у справі № 396/2400/18 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення (а.с. 7).

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди Страхувальник, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № пл94296ак6ф від 01.11.2016 року звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с. 20).

Позивачем, на підставі акта огляду транспортного засобу у справі № 1.003.18.0021732 від 29.12.2018 (а.с. 22-23), звіту № 7 про оцінку майна від 21.01.2018 (а.с. 23а -32), рахунку №1 від 03.01.2019 (а.с. 33), страхового акта № АХА2441274 від 22.01.2019 (а.с. 35-36) та розрахунку суми страхового відшкодування (а.с. 34) визначено вартість відновлювального ремонту у сумі 231 088,01 грн.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" здійснило виплату страхового відшкодування у повному обсязі в розмірі 231 088,01 грн, що підтверджується платіжним дорученням №53-0079 від 23.01.2019 (а.с. 199).

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля DAF TE85XF державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/5397746, з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого в розмірі 100 000,00 грн (безумовна франшиза 1000 грн).

Таким чином, лімітом полісу №АМ/5397746 не покривається розмір відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 132 088,01 грн.

Відповідно до інформації, яка міститься у Протоколі про адміністративне правопорушення № БД 280226 від 20.12.2018 (складеного на місці дорожньо-транспортної пригоди) (а.с. 149-150), ОСОБА_1 , під час дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом - автомобілем DAF TE85XF державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно з інформацією зазначеної у вищенаведеному протоколі про адміністративне правопорушення є Товариства з обмеженою відповідальністю "Цереал Компанія".

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "АРКС" страхове відшкодування в сумі 132 088,01 грн (231 088,01 грн - 99 000,00 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Як підтверджено матеріалами справи, позивачем на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу "Все включено" №пл94296ак6ф було відшкодовано на користь потерпілої особи страхове відшкодування у розмірі 231 088,01 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналіз норм ст. 1187 та 1172 Цивільного кодексу України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець.

Таким чином шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 426/16825/16-ц. З огляду на вищевикладене, враховуючи вищенаведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що предметом доказування у даній справі є обставини перебування транспортного засобу DAF TE85XF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у володінні роботодавця, а саме відповідача, та факт перебування винної у ДТП особи - ОСОБА_1 у трудових відносинах з відповідачем.

Верховний Суд у постанові від 25.07.2018 року у справі № 914/820/17 зробив висновок, що з аналізу ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України суд вбачає, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків."

Стосовно тверджень відповідача про не належність йому транспортного засобу DAF TE85XF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд зазначає, що належність вказаного транспортного засобу підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема Протоколом про адміністративне правопорушення № БД 280226 від 20.12.2018 (складеного на місці дорожньо-транспортної пригоди). Крім того вказаний факт, у відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, не спростований відповідачем з наданням відповідних доказів перебування транспортного засобу DAF TE85XF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у власності інших осіб, відсутності його на балансі підприємства або подання до суду пояснення про неможливість отримання доказів реєстрації транспортного засобу DAF TE85XF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з відповідним клопотання про витребування судом такої інформації у Головного Сервісного центру УМВС України.

Встановлення факту перебування водія ОСОБА_1 на час ДТП у трудових відносинах з відповідачем та виконання водієм на час ДТП своїх трудових (службових) обов`язків має суттєве значення для покладення на відповідача обов`язку, відповідно до приписів ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, відшкодувати шкоду, завдану водієм ОСОБА_1 .

Автомобіль DAF TE85XF державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є транспортним засобом, а водій, який був за кермом транспортного засобу під час ДТП, за змістом ст. 16 Закону України "Про автомобільний транспорт" належить до персоналу автомобільного транспорту (працівники, які безпосередньо надають послуги з перевезення пасажирів чи вантажів, виконують роботи з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів, надають допоміжні послуги, пов`язані з перевезеннями).

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством (ч. 1 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Відповідачем не надано пояснень, на яких підставах автомобіль DAF TE85XF державний реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходився у володінні громадянина ОСОБА_1 , який мав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Заяви про незаконне заволодіння автомобілем DAF TE85XF державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідачем до суду не надано.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем те, що під час вчинення ДТП ОСОБА_1 перебував у трудових (службових) відносинах із відповідачем, зокрема це вбачається із Протоколу про адміністративне правопорушення № БД 280226 від 20.12.2018 (складеного на місці дорожньо-транспортної пригоди) (а.с. 149-150).

Враховуючи положення ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність трудових відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цереал Компанія" та ОСОБА_1 , оскільки наявні у матеріалах справи докази вказують про вірогідну наявність фактичних трудових відносин між ОСОБА_1 та відповідачем без відповідного оформлення таких відносин згідно з положеннями чинного трудового законодавства України.

Відтак відповідач є особою відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю марки "MAN TGS 21/440 4X2 BLS" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 231 088,01 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № від 23.01.2019.

Отже, зважаючи на те, що страховою компанією відповідача сплачено 99 000,00 грн різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 132 088,01 грн.

Таким чином, у розумінні ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про виконання ним зобов`язання щодо відшкодування шкоди в повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 132 088,01 грн різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) є законною і обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню судом у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-79, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цереал Компанія" (вул. Павлівська, 77, м. Новоукраїнка, Кіровоградська обл., 27100, ідентифікаційний код 30746398) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 20474912) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 132 088,01 грн та 2 270 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "АРКС" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Цереал Компанія" (вул. Павлівська, 77, м. Новоукраїнка, Кіровоградська обл., 27100) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 04.11.2021.

Суддя М.С. Глушков