ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

01 листопада 2021 року Справа № 924/49/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Мельник О.В.

представники учасників справи не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу Позивача-Приватного підприємства «Еверест О» на рішення господарського суду Хмельницької області від 16.03.2021, повний текст якого складено 19.03. 2021, у справі №924/49/21 (суддя Кочергіна В.О.)

за позовом Приватного підприємства «Еверест О» м.Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МБМ» м.Хмельницький

про стягнення 103 051 грн 03 коп. основного боргу, пені, інфляційних та річних,-

У січні 2021 року Приватне підприємство «Еверест О» (надалі в тексті Підприємство) звернулось до господарського суду Хмельницької області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МБМ» (надалі в тексті Товариство) про стягнення 103 051 грн 03 коп. основного боргу, пені, інфляційних та річних.(арк.справи 1-2).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.03.2021 у справі №924/49/21 частково задоволено позов ПП «Еверест О» до ТзОВ «МБМ» та присуджено до стягнення 34 грн 52 коп. пені та 5 грн 92 коп. -3% річних. Обґрунтовуючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не підтверджено належними доказами надання Відповідачу послуг з охорони за період вересень-грудень 2019 року на суму 93 548грн 39коп.; укладений договір не визначає вартості послуг, строку дії договору, що зумовлює залишення без задоволення позову в частині стягнення боргу за послуги охорони. Крім того, суд першої інстанції встановив, що Відповідачем з 11.05.2019 по 22.05.2019 прострочено виконання грошового зобов`язання на суму 6000 грн за квітень 2019 року, тому визнав правомірним нарахування 34 грн 52 коп. та 05 грн 92 коп. -3% річних.(арк.справи 128-132).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство «Еверест О» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інс-танції та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.(арк.справи 138-142).

Обґрунтовуючи скаргу, Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права. Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги, що Акти наданих послуг за період липень-грудень 2019 року, було передано Замовникові через систему електронних бухгалтерських сервісів та на час подачі позовної заяви не повернуто Виконавцеві. Але оскільки жодних зауважень, щодо наданих протягом липня-грудня 2019 року послуг не надходило, керуючись ч.1 ст.8, ч.4 ст.882 ЦКУ, якщо упродовж семи днів із дати отримання документів замовник не підпише акт або не надішле обґрунтоване заперечення проти підписання акта, то у виконавця виникає право підписати акт в односторонньому порядку, тому складені Виконавцем Акти є належними доказами надання послуг протягом липня-грудня 2019 року. Немає підстав вважати договір припиненим з липня 2019 року, коли Відповідач припинив повертати Акти наданих послуг Позивачеві, оскільки відсутні документи, які свідчить про таке. Згідно п.4.2 Договору оплата охоронних послуг здійснюється не пізніше 10-го числа наступного місяця. Додатком №1 від 12.04.2019 до Договору передбачена вартість охоронних послуг в сумі 25 000 грн за один пост за календарний місяць. ПП «Еверест О» зареєстровано податкові накладні на суми відповідно щомісячним платежам. Податковими органами зазначені податкові накладні прийняті, про що є відповідні відмітки. Товариство отримало їх через систему МЕДОК і жодних заперечень стосовно вказаного факту не існує. Крім того, ТзОВ «МБМ» скористалось податковим кредитом. На думку апелянта, зазна-чені факти додатково підтверджують, що послуги Підприємством надавались Товариству в період квітень-грудень 2019 року включно. Судом не враховано лист контрагента, в якому прямо вказано на наявність договірних відносин у спірному періоді.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №924/49/21. Крім того, встановлено Відповідачу строк для подання суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Скаржнику копії відзиву протягом 5 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.(арк.справи 186).

Через канцелярію апеляційного суду 07.10.2021 надійшов відзив Відповідача на апеля-ційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 190-192).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесу-ального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «МБМ»-замовник та ПП «Еверест О»-виконавець уклали 12.04.2019 Договір №О-0412 про надання охоронних послуг (надалі в тексті Договір), за умовами п.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати охоронні послуги відповідно до умов даного договору, узявши під охорону об`єкти замовника, розта-шовані згідно Дислокації, яка є невід`ємною частиною Договору.(арк.справи 32-35).

Згідно з п.п. 1.4, 1.5 Договору, протягом трьох робочих днів, з дня укладення Договору, виконавець приймає об`єкт (об`єкти) під охорону, згідно з переліком товарно-матеріальних цінностей, що зазначений в Акті приймання-передачі об`єкта під охоронну. Акт приймання-передачі підлягає перегляду та відповідному коригуванню у разі зміни переліку товарно-матері-альних цінностей, але не рідше ніж один раз на рік.

Об`єкт, що передається під охорону, повинен відповідати вимогам технічного й інженерного захисту.

Виконавець, відповідно до п.2.1 Договору, бере на себе зобов`язання, зокрема, сумлінно надавати послуги зазначені в даному Договорі, Додатках до Договору і письмових запитах.

Замовник зобов`язаний належним чином оплачувати надані на підставі даного Договору охорони послуги виконавця у розмірі й у термін, передбачені розділом 4 даного Договору. Пись-мово надавати свої вимоги щодо необхідності внесення змін в організацію охоронних послуг у термін не менш ніж, як за 3 (три) робочі дні до початку їхнього надання.(п.п. 3.1, 3.2 Договору).

Згідно з п.4.1 Договору, вартість охоронних послуг, що надаються замовнику, складається з плати в сумі зазначеної в Додатку №1 до даного Договору.

Пунктами 4.2 та 4.4 сторони погодили, що оплата охоронних послуг за цим Договором здійснюється замовником на банківський рахунок виконавця в безготівковій формі. Замовник сплачує одноразово 100% вартості наданих послуг, не пізніше 10-го числа наступного місяця, на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг. Сума оплати може бути змінена згідно додат-кової угоди до Договору.(п.4.3 Договору).

Відповідно до п.п.5.2, 5.4 Договору, у випадку несвоєчасної оплати суми згідно п.4.1 даного Договору, Виконавець може вимагати нарахування пені в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Сторони погодили, що всі можливі претензії (рекламації) за даним Договором повинні бути розглянуті сторонами протягом семи робочих днів з моменту одержання такої претензії (рекламації).

Згідно з п.7.1 Договір починає діяти з моменту підписання сторонами Акта прийому об`єкта під охорону. Договір діє до 2020 року.

Пунктом 7.3 сторони погодили, що за вимогою замовника дія Договору припиняється при двох і більше порушеннях виконавцем своїх обов`язків, про що виконавець повідомляється не пізніше 10 днів до припинення договору.

Додатки до цього Договору складають його невід`ємну частину.(п.9.2 Договору).

Договір підписано представниками та скріплено відтисками печаток сторін.(арк.справи 35).

До матеріалів справи Позивачем додано:

- копію Протоколу узгодження договірної ціни Додаток №1 від 12.04.2019 до Договору, згідно якого, ціна за організацію охорони за один місяць становить 25000 грн.(арк.справи 70).

- копію Дислокації об`єкту Додаток №2 від 12.04.2019 до Договору, яка містить номер посту 1; місцезнаходження посту: м.Житомир, проспект Миру, 1-А охоронник; режим чергу-вання 00.00-24.00; кількість осіб на посту (3 позмінно) та кількість постів 1.(арк.справи 115).

Матеріали справи свідчать, що в судовому засіданні 16.03.2021 судом першої інстанції оглянуто оригінали Протоколу узгодження договірної ціни (Додаток №1 від 12.04.2019) та Дислокації об`єкту (Додаток №2 від 12.04.2019 до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019) та встановлено, що зазначені докази не містять виконаних власноручно під-писів директора Товариства Шаргородського Р.А. Відтиск печатки Товариства та підпис директора Шаргородського Р.А., які містяться на вказаних документах є кольоровою фотокопією.

Матеріали справи також містять:

- копії Актів надання послуг №212 від 30.04.2019 на суму 6000 грн, №228 від 31.05.2019 на суму 29000 грн, №280 від 30.06.2019 на суму 25000 грн, які підписані представниками та скріплені відтисками печаток сторін без поправок та зауважень. (арк.справи 36-38).

- копії Актів надання послуг №345 від 31.07.2019 на суму 25000 грн, №412 від 31.08.2019 на суму 25000 грн, №480 від 30.09.2019 на суму 25000 грн, №515 від 31.10.2019 на суму 25000 грн, №586 від 30.11.2019 на суму 27000 грн, №622 від 19.12.2019 на суму 16548 грн 39 коп. Вказані Акти підписані лише представником Підприємства та скріплені відтиском його печатки. (арк. справи 39-44).

Матеріали справи свідчать, що Відповідач сплачував кошти на рахунок Позивача, що стверджується платіжними дорученнями, а саме: №642 від 23.05.2019 на суму 6000 грн, призна-чення платежу «оплата за послуги охорони за квітень згідно рахунка №194 від 26.04.2019»; №643 від 23.05.2019 на суму 29000 грн, призначення платежу «оплата за послуги охорони за травень згідно рахунка №227 від 13.05.2019»; №651 від 24.06.2019 на суму 25000 грн, призна-чення платежу «оплата за послуги охорони за червень згідно рахунка №286 від 20.06.2019»; №192 від 29.08.2019 на суму 25000 грн, призначення платежу «оплата за послуги охорони за липень згідно рахунка №353 від 19.07.2019»; №242 від 13.11.2019 на суму 5000 грн, призначення платежу «оплата за послуги охорони за серпень згідно рахунка №421 від 21.08.2019»; №252 від 19.11.2019 на суму 10000 грн (призначення платежу «оплата за послуги охорони за серпень згідно рахунка №421 від 21.08.2019»; №264 від 26.11.2019 на суму 10000 грн, призначення платежу «оплата за послуги охорони за серпень згідно рахунка №421 від 21.08.2019».(арк.справи 71-77).

Позивачем долучено копії податкових накладних №25 від 19.12.2019, №47 від 30.11.2019, №32 від 31.10.2019, №43 від 30.09.2019, №59 від 31.08.2019, №57 від 31.07.2019, №39 від 24.06. 2019, №38 від 23.05.2019, №57 від 30.04.2019, квитанцій до них та рахунків на оплату послуг охорони, а саме: №641 від 19.12.2019 на суму 16548 грн 39 коп., №603 від 21.11.2019 на суму 27000 грн, №529 від 17.10.2019 на суму 25 000 грн, №491 від 20.09.2019 на суму 25000 грн, №421 від 21.08.2019 на суму 25000 грн, №353 від 24.07.2019 на суму 25000 грн, №286 від 20.06.2019 на суму 25000 грн, №227 від 13.05.2019 на суму 29000 грн, №195 від 26.04.2019 на суму 4000 грн, №194 від 26.04.2019 на суму 6000 грн, Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 по 29.05.2020 підписаний та скріплений відтиском печатки Підприємства.(арк. справи 45, 78-95).

Матеріали справи свідчать, що 05.11.2019 Відповідач листом №160 просив Позивача змінити суму оплати через неналежне виконання ним умов укладеного Договору, у відповідь на що 20.11.2019 Позивач письмово повідомив про необхідність сплати 70000 грн заборгованості за надані послуги з охорони.(арк.справи 46, 47-48).

Також, 19.12.2019 Позивач звернувся до Відповідача з письмовою претензією за №134 про сплату заборгованості у сумі 70000 грн за надані послуги з охорони об`єкта. Надсилання претензії підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком від 20.12.2019 та поштовою накладною №305. (арк.справи 50-51).

10.01.2020 Відповідач звернувся до Позивача із листом за №173 і просив повернути сплачені кошти через неналежне виконання умов Договору.(арк.справи 49).

Вважаючи що Відповідачем порушено строки оплати визначені Договором, Позивач позвався до суду про стягнення 93548 грн 39 коп. боргу, а також на підставі п.5.2 Договору та ст. 625 ЦК України нарахував 6292 грн 81 коп. пені, 1472 грн 43 коп. інфляційних втрат та 1 737 грн 40 коп. -3% річних.(арк.справи 1-2. 14-15).

Як зазначалось вище, рішенням від 16.03.2021 господарський суд Хмельницької області задоволив позов частково, присудивши до стягнення з Відповідача 34 грн 52коп. пені та 5 грн 92 коп. -3% річних.(арк.справи 128-132).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна і не підлягає задоволенню, однак рішення суду першої підлягає частковому скасуванню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.ст.626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за завою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст.180 Господарського кодексу України.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов дого-вору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.(ст.627 ЦК України). Зміст договору згідно ч.1 ст.628 ЦК України становлять (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Господарський договір, відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов-язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Зобов`язанням, згідно ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господар-ських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необ-хідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногоподарського інтересу.

Матеріалами справи стверджено, що 12.04.2019 сторони уклали Договір за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати охоронні послуги відповідно до умов Договору, узявши під охорону об`єкти Замовника, розташовані згідно Дислокації, яка є невід`єм-ною частиною даного Договору.

За приписами ст.978 ЦК України охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Статтею 1 Закону України «Про охоронну діяльність» (надалі в тексті Закон) передба-чено, що охорона майна це діяльність з організації та практичного здійснення заходів охорони, спрямованих на забезпечення недоторканності, цілісності визначених власником і належних йому будівель, споруд, територій, акваторій, транспортних засобів, валютних цінностей, цінних папе-рів та іншого рухомого і нерухомого майна, з метою запобігання та/або недопущення чи припи-нення протиправних дій щодо нього, для збереження його фізичного стану, припинення несанкціонованого власником доступу до нього та забезпечення здійснення власником цього майна всіх належних йому повноважень стосовно нього; об`єкт охорони фізична особа та/або майно; суб`єкт охоронної діяльності суб`єкт господарювання будь-якої форми власності, створений та зареєстрований на території України, що здійснює охоронну діяльність на підставі отриманої у встановленому порядку ліцензії.

За умовами пункту 1.5 Договору сторони погодили, що протягом трьох робочих днів, з дня укладення Договору, виконавець приймає об`єкт (об`єкти) під охорону, згідно з переліком товарно-матеріальних цінностей, що зазначений в Акті приймання-передачі об`єкта під охорону.

Натомість матеріали справи не місять доказів передачі об`єктів під охорону Позивачу.

Предметом даного спору є стягнення плати та додаткових нарахувань за невчасну оплату за охоронним договором.

Переглядаючи оскаржуване рішення колегія суддів зауважує, що з огляду на природу та характер правовідносин, зміст заявлених вимог та доводів сторін встановленню і дослідженню підлягають обставини надання послуг та їх вартості, а також сума боргу за надані послуги, стягнення якої є предметом даного позову.

Колегія суддів приймає до уваги, що Позивач як особа, яка вважає, що її право порушено самостійно визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок здійснення правового аналізу заявлених вимог, доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи покладено на господарський суд.

Тому, надаючи оцінку наявним у справі доказам, колегія суддів зауважує, що визначення поняття доказів, вимоги щодо доказів, властивостей доказів та порядку їх оцінки урегульовано у главі 5 «Докази та доказування» ГПК України.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і запе-речення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизна-ченості, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтверд-ження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переко-нанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1-3 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Належним доказом, який містить відомості про господарську операцію є первинний доку-мент. При цьому, господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.(ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

До матеріалів справи Позивачем додано копію Протоколу узгодження договірної ціни (Додаток №1 від 12.04.2019 до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019), згідно якого, ціна за організацію охорони за один місяць становить 25000 грн.

Також до матеріалів справи Позивачем додано копію Дислокації об`єкту (Додаток №2 від 12.04.2019р. до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019), яка містить номер посту -1; місцезнаходження посту (м.Житомир, проспект Миру, 1-А) охоронник; режим чергування (00.00.-24.00.); кількість осіб на посту (3 позмінно) та кількість постів 1.

Колегія суддів приймає до уваги, що під час дослідження наданих Позивачем оригіналів вказаних доказів, судом першої інстанції 16.03.2021 встановлено, що такі не містять виконаного власноручно підпису директора Товариства Шаргородського Р.А. Натомість підпис директора ТзОВ «МБМ» Шаргородського Р.А. та відтиск печатки Товариства, які містяться на вказаних документах є кольоровою фотокопією.

Вказані докази також не є електронними документами, оскільки за формою не відпові-дають вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Крім того, представник Відповідача в судовому засіданні першої інстанції 16.03.2021 повідомив, що його довіритель не підписував Додаток №1 та Додаток №2 до договору, про існування вказаних додатків довіритель не знає. Просив суд не приймати спірні докази до розгляду, оскільки вони є підробленими за допомогою комп`ютерної техніки.

Враховуючи вищевикладені обставини та доводи Відповідача, судом першої інстанції правомірно не взято до уваги Протокол узгодження договірної ціни (Додаток №1 від 12.04.2019 до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019) та Дислокацію об`єкту (Додаток №2 від 12.04.2019 до Договору про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019), оскільки такі не можуть вважатися належними та допустимими доказами в розумінні положень ГПК.

Зазначених висновків суду першої інстанції Апелянт не заперечив і не спростував жодними доказами. Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали справи не містять невід`ємних частин Договору від 12.04.2019, які мають врегульовувати істотні умови Додатків №1 та №2, а саме: Протоколу узгодження договірної ціни та Дислокації об`єкту.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підписання Договору не призвело до погодження сторонами таких істотних його умов як: об`єкт охорони, дислокація персоналу, вар-тість послуг охорони та актування факту передачі об`єкта під охорону.

При цьому, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що послуги з охорони об`єкта надавались Позивачем на виконання умов Договору від 12.04.2019, про що складались Акти надання послуг та виставлялись Відповідачу рахунки на оплату, копії яких містяться в матеріалах справи.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, Акти на суму 60000 грн, а саме: №212 від 30.04.2019 на суму 6000 грн, №228 від 31.05.2019 на суму 29000 грн, №280 від 30.06.2019 на суму 25000 грн підписані представниками сторін та скріплені відтиском печаток сторін без поправок та зауважень. Матеріали справи містять також Акти надання послуг №345 від 31.07. 2019 на суму 25000 грн, №412 від 31.08.2019 на суму 25000 грн, №480 від 30.09.2019 на суму 25000 грн, №515 від 31.10.2019 на суму 25000 грн, №586 від 30.11.2019 на суму 27000 грн, №622 від 19.12.2019 на суму 16548 грн 39 коп., які підписані лише представником Позивача та скріплені відтиском печатки Підприємства.(арк.справи 36-44).

Однак вказані Акти не містять посилання на Договір про надання охоронних послуг №0-0412 від 12.04.2019, лише містять відмітку: «Охорона м.Житомир».

При цьому, сплата Відповідачем коштів на рахунок Позивача здійснювалась платіжними дорученнями: №642 від 23.05.2019 на суму 6000 грн призначення платежу: «оплата за послуги охорони за квітень згідно рахунка №194 від 26.04.2019»; №643 від 23.05.2019 на суму 29000 грн, призначення платежу: «оплата за послуги охорони за травень згідно рахунка №227 від 13.05. 2019»; №651 від 24.06.2019 на суму 25000 грн, призначення платежу: «оплата за послуги охорони за червень згідно рахунка №286 від 20.06.2019»; №192 від 29.08.2019 на суму 25000 грн, призначення платежу: «оплата за послуги охорони за липень згідно рахунка №353 від 19.07. 2019», №242 від 13.11.2019 на суму 5000 грн, призначення платежу «оплата за послуги охорони за серпень згідно рахунка №421 від 21.08.2019»; №252 від 19.11.2019 на суму 10000 грн (приз-начення платежу: «оплата за послуги охорони за серпень згідно рахунка №421 від 21.08.2019»; №264 від 26.11.2019 на суму 10000 грн, призначення платежу: «оплата за послуги охорони за серпень згідно рахунка №421 від 21.08.2019».(арк.справи 71-77).

Жодне платіжне доручення не містить посилання на Договір від 12.04.2019 чи оплату послуг на підставі Актів.

Матеріали справи містять подані Позивачем рахунки: №194 від 26.04.2019 на суму 6 000 грн, №195 від 26.04.2019 на суму 4 000 грн, №227 від 13.05.2019 на суму 29 000 грн, №286 від 20.06.2019 на суму 25 000 грн, №353 від 19.07.2019 на суму 25 000 грн, №421 від 21.08.2019 на суму 25 000 грн, №529 від 17.10.2019 на суму 25 000 грн, №603 від 21.11.2019 на суму 27 000 грн, №641 від 19.12.219 на суму 16 548 грн 39 коп.

Всі рахунки містять відмітку: «Охорона м.Житомир». (арк.справи 125).

Жодних доказів направлення/надсилання рахунків Відповідачу матеріали справи не містять.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що протягом квітня-серпня 2019 року між сторо-нами існували відносини щодо послуг охорони, вартість яких оплачувалась на підставі вистав-лених Позивачем рахунків.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що податкові накладні відображають госпо-дарські операції щодо охорони об`єкта, оскільки податкові накладні не є безумовними доказами реальності здійснених господарських операцій з надання послуг, не можуть бути єдиними дока-зами підтвердження факту реального надання послуг замовнику і їх прийняття ним та як докази оцінюються апеляційним судом лише у сукупності з іншими доказами у справі.

При цьому, згідно Постанови КМУ від 26.04.2017 №341, якою затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних платнику податку надано право здійснювати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної.

Таким чином, подані роздруківки податкових накладних не свідчать про відсутність їх подальшого коригування Позивачем.

Враховуючи те, що Позивачем не доведено належними доказами надання Відповідачу послуг з охорони за період вересень-грудень 2019 року на суму 93 548 грн 39 коп., в укладеному сторонами Договорі не визначено вартість послуг, строк дії договору суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про безпідставність позовних вимог в частині стягнення основ-ного боргу.

Крім того, Позивач заявив до стягнення додаткові вимоги.

Так, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.(статті 526, 530 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.546, ч.1 ст.549 ЦК України та ст.230 ГК України виконання зобов-язання може забезпечуватися неустойкою, якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 5.2 Договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати суми згідно п. 4.1 даного Договору, Виконавець може вимагати нарахування пені в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на надання послуг згідно Договору у квітні 2019 року Відповідачем з 11.05. 2019 по 22.05.2019 прострочено виконання грошового зобов`язання на суму 6000 грн за квітень, тому правомірним повважав нараховані за вказаний період 34 грн 52 коп. пені та 5 грн 92 коп. -3% річних. В стягненні решти 6258 грн 29 коп. пені та 1731 грн 48 коп. -3% річних у задоволенні позову відмовив, вважаючи їх такими, що заявлені безпідставно.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10. 2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/ 2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Тому, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів погодження сторонами у справі істотних умов Договору про надання охоронних послуг (ціна, предмет, строк дії) на переконання колегії суддів Договір не набрав чинності, попри твердження і листування сторін в подальшому щодо його невиконання і припинення дії. Вбачається, що послуги охорони надавались щомісяця, про що складались Акти, які не містять посилання на Договір, а виставлені Позивачем рахунки не містять посилання ні на Акти, ні на Договір і лише на підставі даних рахунків Відповідач оплачував вартість послуг. Матеріали справи не містять доказів передачі або надсилання Відповідачеві Актів надання послуг.

Таким чином, відсутність доказів надання Позивачем послуг Відповідачу та їх оплати, зокрема, у квітні 2019 року саме на підставі Договору №О-0412 від 12.04.2019 про надання охо-ронних послуг зумовлює висновок колегії суддів про недоведеність тверджень щодо простро-чення виконання зобов`язання з оплати та відмову у задоволенні позову в частині стягнення додаткових нарахувань.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню, однак рішення суду першої інстанції належить скасувати в частині присудження до стягнення 34 грн 52 коп. пені та 5 грн 92 коп. -3% річних.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються обґрунтованими, однак рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, виз-нання судом першої інстанції встановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених в рішенні, що призвело до ухвалення частково необґрунтованого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Еверест О» на рішення господарського суду Хмельницької області від 16.03.2021 у справі №924/49/21 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 16.03.2021 у справі №924/49/21 скасувати в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову щодо стягнення 34 грн 52 коп. пені, 5 грн 92 коп. -3% річних та 84 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верхов-ного Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.

5. Матеріали справи №924/49/21 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.