ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Справа № 924/450/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Петухов М.Г. , суддя Гудак А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухваленого 01.07.21р. у справі №924/450/21 (суддя Муха М.Є.)

за позовом Хмельницької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром"

про стягнення 167 577,97 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.07.2021 у справі №924/450/21 задоволено позов.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" () на користь Хмельницької міської ради ( ) - 167577,97 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, 2513,66 грн. витрат на оплату судового збору. Видано наказ.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням від 01.07.2021 у справі №924/450/21 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати повністю рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.07.2021 у справі №924/450/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що у період з 1.04.2019 по 8.02.2021 у позивача не існувало реальної можливості передачі земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" відповідно до Закону України "Про оренду землі".

Звертає увагу, що Хмельницька міська рада без складення документації із землеустрою передавати земельну ділянку в оренду відмовилась, тобто позивач своїми діями ухилявся від передачі відповідачу в оренду земельної ділянки та отримання плати за її користування.

08.02.2021 року до державного земельного кадастру внесено виправлення відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0016 щодо виду власності - змінено державну на комунальну власність, щодо цільового призначення - змінено 01.11 для надання послуг у сільському господарстві на 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Тому, до 08.02.2021 Хмельницька міська рада не мала реальної можливості передати земельну ділянку відповідачу в оренду, підписати з ним договір оренди, відповідно і отримувати плату за її користування.

Крім того, в період за який нараховано неотриману орендну плату, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0016 в реєстрі прав власності на нерухоме майно за Хмельницькою міською радою не зареєстровано, що не дає підстав та можливості позивачу розпоряджатися нею, в т.ч. передавати в оренду.

Доводить, що застосування при обчисленні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку за тарифом 8% від НГО є необґрунтованою та безпідставною, а відповідно і розрахунок всієї суми є необґрунтованим.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.07.2021 у справі №924/450/21. Запропоновано позивачу - у строк до 26.09.2021 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Також, роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Матеріалами справи стверджується що ухвалу суду від 31.08.2021 було отримано учасниками справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

08.09.2021 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив Хмельницької міської ради в якому, з підстав викладених у ньому, просить суд залишити рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.07.2021 у справі №924/450/21без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" без задоволення.

21.09.2021 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" на відзив в якому, доводить про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №252760675 від 15.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" є власником магазину з продажу непродовльчих товарів загальною площею 1257,5 кв. м., який знаходиться за адресою м. Хмельницький, проспект Миру 42/1 на підставі свідоцтва про право власності №68 від 17.05.2017 /а.с. 8-12/.

Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 06.11.2020 (вих. №35983/10/22-01-04-19) ТОВ "Агрохіпром" на протязі 2017-2020 років земельний податок/орендну плату не декларувало та не сплачувало /а.с. 13-14/.

У зв`язку із вказаним, управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради було зроблено запити до відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, у відповідь на які було отримано витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2017 - 2021 роки /а.с. 17-19/.

Матеріали справи містять витяги із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0016 у м. Хмельницькому, просп. Миру, 42/1 від 19.10.2020 №6-22-0.33-1351/116-20, від 19.10.2020 № 6-22-0.33-3278/176-20, від 31.03.2021 №18-22-0.33-495/116-21, від 01.04.2021 №НВ 021 /а.с. 17-19/ .

Хмельницькою міською радою здійснено розрахунок розміру орендної плати яку мав би сплатити відповідач у випадку виконання вимог чинного законодавства, а саме при укладенні договору оренди землі, на підставі Нормативно грошової оцінки земельної ділянки, який за період з 01.04.2019 по 01.04.2021 становить 167 577,97грн./а.с. 24/.

Матеріали справи містять також лист відповідача від 27.07.2019 №27/07-1 до Хмельницької міської ради про надання в платне користування товариству земельну ділянку площею 600кв.м. розташовану в м. Хмельницький, по пр.Миру 42/1 для надання послуг у сільському господарстві, лист Управління земельних ресурсів та земельної реформи від 12.08.2019 №12-3293-02-10, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.03.2019, копію витягу з рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 13.06.2019 №511 "Про затвердження актів визначення розміру збитків, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів", лист Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів від 04.04.2019 №12-1473-02-10, акт обстеження земельної ділянки :03:001:0016 від 21.02.2019, розрахунок розмірів збитків з 01.06.2017 по 31.12.2017, копію рішення Хмельницької міської ради від 29.08.2012 № 64 "Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради", копію акту щодо визначення та відшкодування розміру збитків власників землі та землекористувачів від 28.01.2021 за період з 01.04.2019 по 31.12.2020, рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №181 від 25.02.2021 №181 "Про затвердження актів визначення розміру збитків".

Предметом позову у справі, яка розглядається є вимога позивача про стягнення з відповідача, як власника об`єкта нерухомого майна, 167 577,97грн. безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою (комунальної власності) по Проспекту Миру 42/1 у місті Хмельницькому за період з 01.04.2019 по 01.04.2021.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються, зокрема, положеннями Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", Господарського кодексу, Цивільного кодексу України, Податкового кодексу України.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Частинами 1, 2 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

За змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на ці положення, новий власник чи орендар земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

З матеріалів справи слідує, що 17.05.2017 відповідач набув право власності на магазин з продажу непродовольчих товарів загальною площею 1257,5 кв. м., який знаходиться за адресою м. Хмельницький, проспект Миру 42/1, і розташований на земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0016 /а.с. 8-12/.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

В даному випадку формою здійснення плати за землю для відповідача як особи, яка користується земельною ділянкою, є орендна плата.

З огляду на встановлене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що у відповідача з моменту набуття права власності на будівлю у 2017 році, виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під належним йому нерухомим майном. При цьому колегія суддів зазначає, що фактично користуючись цією ділянкою, плату за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі, відповідач не вносив.

Так, матеріали справи містять лист-звернення відповідача від 27.07.2019 №27/07-1 до Хмельницької міської ради про надання в платне користування товариству земельної ділянки площею 600кв.м. розташовану в м. Хмельницький, по пр.Миру 42/1 для надання послуг у сільському господарстві /а.с. 37/.

У відповідь на зверення №27/07-1 від 27.07.2019 Хмельницька міська рада листом №12-3296-02-10 від 12.08.2019 повідомила відповідача, що надати її в оренду без розроблення землевпорядної документації не вбачається можливим у зв`язку із невідповідністю відмомостей в Державному земельному кадастрі /а.с. 39-40/.

Таким чином, відповідачем з моменту набуття права власності на будівлю не оформлено належним чином право користування земельною ділянкою за адресою: м. Хмельницький, пр.Миру 42/1.

Відповідач вказує на відсутність його вини щодо не укладення договору оренди, однак судом береться до уваги, що положення глави 83 ЦК України, якою регулюються спірні правовідносини і обґрунтовується позов, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

В даних правовідносинах мова йде про стягнення з відповідача безпідставно збережених ним сум орендної плати, яку він мав би сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою за період з 01.04.2019 по 01.04.2021.

При вирішенні спорів даної категорії необхідним є підтвердження розміру земельної ділянки, якою фактично користувалася особа, до якої подано позов органом місцевого самоврядування про стягнення неодержаних доходів у розмірі орендної плати, зокрема, актом обстеження (визначення меж, площі та конфігурації) земельної ділянки, на що звернула увагу Велика Палата у постанові від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 та у постанові від 04.12.2019 зі справи №917/1739/17, а також Верховний Суд у постанові від 20.12.2019 у справі №917/266/19.

На необхідності достеменного встановлення розміру земельної ділянки, яка використовується відповідачем (чи користується відповідач земельною ділянкою лише у межах належних йому об`єктів нерухомого майна або більшою площею, а отже, чи не ґрунтується на припущеннях площа, яку покладено в основу обрахунку заявленої до стягнення суми), наголосив також Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 року у справі №924/196/19.

Водночас, у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №924/730/20 зазначено, що основні критерії, які ідентифікують земельну ділянку, - площа, цільове призначення, категорія земель і кадастровий номер. Оскільки відповідачем не було сформовано земельну ділянку іншої площі та конфігурації, тому він відповідно до положень статті 120 ЗК України користується земельною ділянкою саме тієї площі, яка була сформована та використовувалася попереднім власником об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду по справах № 916/2948/17 та №922/3639/17, вирішальним для суду є те, чи сформована дана земельна ділянка, не беручи до уваги часові рамки її формування, оскільки важливим для суду є встановлення саме площі земельної ділянки, яка використовується відповідачем для обслуговування належного йому об`єкта нерухомого майна.

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Як свідчать матеріали справи Хмельницькою міською радою, згідно розрахунку розміру орендної плати, здійснено нарахування на площу земельної ділянки у розмірі 600 кв.м. і в свою чергу відповідач не заперечує факт користування земельною ділянкою саме в такому розмірі.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає підтвердженим використання земельної ділянки відповідачем за період з 01.04.2019 по 01.04.2021 площею визначеною самим відповідачем у листі зверненні від 27.07.2019 /а.с. 37-38/ про надання земельної ділянки в оренду.

Предмет позову у даній господарській справі становить вимога позивача про стягнення з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку без оформлення документів, які би посвідчували право користування нею.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами гл. 83 ЦК України. Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави (ч. 1 ст. 1214 ЦК України).

Зі змісту ст. 1212 ЦК України слідує, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: по-перше, є факт набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння; по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; по-третє, обов`язково має бути наявною відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Отже, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання власником земельної ділянки доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 922/207/15, №922/5468/14.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду, зокрема, викладеної у постановах від 11.02.2019 у справі №922/391/18, від 11.06.2019 у справі №922/551/18, від 01.10.2019 у справі №922/2082/18, для вирішення спору про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за земельну ділянку, необхідно установити обґрунтованість порядку та підстав нарахування орендної плати за користування земельною ділянкою.

При цьому, згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №320/5877/17 (пункт 71).

Таким чином витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативно-грошову оцінку, що є основою для розрахунку орендної плати.

Позивач звертаючись до суду із позовом надав витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0016 за адресою м. Хмельницький, проспект Миру 42/1; категорія земель землі житлової та громадської забудови; цільове призначення 01.11 та 03.07 (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі); площа 600 кв.м.; коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки 2,0087; нормативна грошова оцінка земельної ділянки 2017 р. і 2018 р. 744 791 грн., з 17.07.2018 по 2019р. 1 117 187 грн.; 2021 930 989 грн. /а.с. 17-19/.

Зі змісту апеляційної скарги, вбачається, що відповідач заперечує розмір плати за використання земельної ділянки, в т.ч. обрахунок у розмірі 8% від НГО.

Колегія суддів зазначає, що рішенням дев`ятнадцятої сесії міської ради №64 від 29.08.2012 року "Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради" затверджено орендні ставки, а саме відсотки від нормативної грошової оцінки, що враховуються для розрахунку річної плати за землю, зокрема 8 % - ставку для розміщення, будівництва та обслуговування магазину відповідно до Податкового кодексу України.

При цьому, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 15.04.2021 вбачається, що ТОВ "Агрохімпром" є власником магазину з продажу непродовольчих товарів загальною площею 1257,5кв., а не магазину складу, що було враховано позивачем при визначені орендної ставки.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0016 за адресою м. Хмельницький, проспект Миру 42/1 вбачається, що в 2021 році було змінено цільове призначення земельної ділянки з 01.11. для надання послуг у сільському господарстві на 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Відповідач доводить, що внесені зміни до технічної документації щодо цільового призначення земельної ділянки з 01.11. для надання послуг у сільському господарстві на 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в свою чергу змінюють ставку відсотків з 3% на 8%, які є визначальними для обрахунку розміру орендної плати та відповідно змінюють розмір заявлених позовних вимог, оскільки такі зміни відбулись лише в 2021 році.

Так, Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель і вид використання земельної ділянки 01.11. визначений, як землі сільськогосподарського призначення - для надання послуг у сільському господарстві.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Класифікацію видів цільового призначення земель затверджено ще у 2010 році, зміни до технічної документації щодо виду використання земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0016 за адресою м. Хмельницький, проспект Миру 42/1 хоча і були внесені у 2021 році, однак рішенням дев`ятнадцятої сесії міської ради №64 від 29.08.2012 року "Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради" передбачено відсоток від нормативно грошової оцінки, що застосовується для розрахунку орендної плати в залежності від об`єкта, який розташований на земельній ділянці. Оскільки ТОВ "Агрохімпром" з 2017 року є власником саме магазину з продажу непродовольчих товарів загальною площею 1257,5кв., а не магазину складу, тому позивачем правильно застосовано 8% при визначені орендної ставки.

При цьому, судом враховано, що з 2017 року (моменту набуття права власності на нерухоме майно, що розташоване на спірній земельній ділянці) ТОВ "Агрохімпром" зобов`язане було сплачувати плату за користування земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0016 за адресою м. Хмельницький, проспект Миру 42/1 відповідно до чинного законодавства України. В свою чергу позовні вимоги Хмельницької міської ради базуються на нормах чинного на період нарахування законодавства. Доводи ж відповідача є занадто заформалізованими і не є правовою підставою для звільнення від сплати за фактичне користування землею або ж перерахунку заявленого до стягнення розміру плати.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з правильним висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними. Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.07.2021 у справі №924/450/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.