ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р. Справа№ 910/4808/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 (повний текст рішення складено 22.07.2021)

у справі №910/4808/21 (суддя - Пінчук В.І.)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз"

про стягнення 114 138,97 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз" (далі - відповідач) про стягнення 114 138,97 грн, з яких: 103253,81 грн основного боргу, 5825,12 грн пені, 1424,44 грн - 3% річних та 3635,60 грн збитки від інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 26.09.2019 в частині своєчасної сплати орендної плати за період березень - травень 2020 та вересень 2020 - січень 2021.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

19.04.2021 через канцелярію Господарського суду міста Києва Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз" подало клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Київської області.

У вказаному клопотанні відповідач послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 та зазначив, що, оскільки предметом спору у справі №910/4808/21 є стягнення з орендаря заборгованості з орендної плати за нерухоме майно, місцезнаходженням якого є Київська область, тому справа повинна розглядатись в Господарському суді Київської області.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 103253 грн 81 коп основного боргу, 5 825 грн 12 коп. пені, 1424 грн 44 коп. - 3% річних, 3 635 грн 60 коп. збитків від інфляції, 2 270 грн 00 коп. судового збору.

Рішення місцевого суду мотивовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 26.09.2019 в частині своєчасної сплати орендної плати за період березень - травень 2020 та вересень 2020 - січень 2021.

В описовій частині рішення суд зазначив про відмову в задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Київської області, пославшись на те, що відповідно до статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, в той час, як місцезнаходження відповідача є місто Київ.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і додаткових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на карантині обмеження, запроваджені Урядом України, та наявність обставин, що унеможливили використання орендованого майна, що є підставою для звільнення його, як орендаря, від орендних платежів під час дії карантину.

Водночас, скаржник зазначає, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" має право на зниження орендної плати, що не було враховано судом першої інстанції при ухваленні судового рішення.

15.09.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз" подано додаткові пояснення, в яких відповідач посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 та вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 279 ГПК України рішення підлягає обов`язковому скасуванню, а справа направленню на розгляд за встановленою законом підсудністю, а саме до Господарського суду Київської області, оскільки даний спір пов`язаний із сплатою орендної плати за користування нерухомим майном.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмових пояснень на додаткові пояснення відповідача

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 22.09.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що твердження апелянта про відсутність пасажирських авіаперевезень через ДП МА "Бориспіль" не відповідає дійсним обставинам справи.

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" стверджує, що апелянт не має підстав посилатись на положення додатку №3 постанови Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020, яким розмір орендної плати на період дії карантину встановлюється у розмірі 25% від орендної плати, оскільки відповідач не надав доказів, що здійснював саме торгівельну діяльність і яку саме групу товарів реалізовував в орендованих приміщеннях. Також, на думку позивача, скаржник безпідставно посилається на додаток №2 Постанови №611, як на підставу для застосування до відповідача права на сплату орендованої плати у розмірі 50% від орендної плати, у зв`язку з тим, що товариство не надало докази того, що є вітчизняною юридичною особою, суб`єктом малого підприємства, який проводить виробничу діяльність безпосередньо на орендованих виробничих площах (зокрема в аеропортах).

22.09.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду позивач подав письмові пояснення на додаткові пояснення відповідача, в яких просить відмовити у долучені до матеріалів справи додаткових пояснень у зв`язку з тим, що відповідач в апеляційній скарзі не просив про передачу справи за підсудністю.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021 справу №910/4808/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз" про розгляд справи № 910/4808/21 за участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз". Відкрито апеляційне провадження та розгляд апеляційної скарги призначено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду до суду надійшли 20.10.2021 від відповідача додаткові пояснення та 04.11.2021 від позивача письмові пояснення, які колегія суддів залишає без розгляду, оскільки вони подані з пропуском строку встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження від 06.09.2021.

З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2021, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції

26.09.2019 між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз" (орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - договір), який посвідчений 26.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2329.

Згідно з п. 1.2 договору від 26.09.2019 № 2329 майно передано в оренду з метою розміщення торговельного об`єкту з продажу продовольчих та непродовольчих товарів, надання інших послуг.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 та становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2019 - 16294,50 грн, що складається з: частина приміщення № 78 на 3- му поверсі пасажирського терміналу "D" інв. № 47578 - 8664,00 грн без ПДВ; частина приміщення № 124 на 2-му поверсі пасажирського терміналу "F" з швидкомонтуючих легких конструкцій інв. № 47570 - 7630,50 грн без ПДВ.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за період з квітня 2019 по перший місяць оренди включно.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що орендна оплата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному веб - сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та орендодавцю у співвідношенні 30% на 70% щомісяця, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.6 договору).

У пункті 5.3 договору визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету і орендодавцю.

Орендар зобов`язаний до 15 числа місяця, що слідує за звітним самостійно одержувати в бухгалтерії орендодавця акт приймання - здачі виконаних послуг та рахунок - фактуру за звітний місяць. Орендар несе відповідальність за вчасне отримання рахунку - фактури та акту приймання - здачі виконаних послуг, датою їх отримання вважається 12 число кожного місяця незалежно від дати його фактичного отримання. Підписаний акт приймання - здачі виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію орендодавця протягом 5- ти календарних днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти календарних днів акт приймання - здачі виконаних послуг не буде повернуто орендодавцю та не буде надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами (п. 5.15 договору).

Звертаючись з позовними вимогами позивач послався на неналежне виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 26.09.2019 в частині своєчасної сплати орендної плати за період березень - травень 2020 та вересень 2020 - січень 2021. У зв`язку з чим, просив стягнути з відповідача 114 138,97 грн, з яких: 103253,81 грн основного боргу, 5825,12 грн пені, 1424,44 грн - 3% річних та 3635,60 грн збитки від інфляції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз на користь Державного підприємства " Міжнародний аеропорт "Бориспіль " 103253 грн. 81 коп основного боргу, 5 825 грн 12 коп. пені, 1424 грн 44 коп. - 3% річних, 3 635 грн 60 коп. збитків від інфляції, 2 270 грн 00 коп. судового збору.

Рішення місцевого суду мотивовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 26.09.2019 в частині своєчасної сплати орендної плати за період березень - травень 2020 та вересень 2020 - січень 2021.

В описовій частині рішення суд зазначив про відмову в задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Київської області та вказав, що відповідно до статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, в той час, як місцезнаходження відповідача є місто Київ.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в передачі справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1 Господарського процесуального кодексу України).

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Параграфом 3 глави 2 Господарського процесуального кодексу України врегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).

Відповідно до частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу" означає у зв`язку з чим-небудь, тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Отже, за правилами Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення з приводу нерухомого майна у частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому, до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України.

Предметом спору у справі, що розглядається, є орендна плата за користування нерухомим майном, розташованим відповідно до договору за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, Бориспіль 7.

Оскільки правила виключної підсудності поширюються на спір щодо стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном, розташованим у Київській області, тому спір у цій справі, переданий на розгляд до Господарського суду міста Києва, вирішувався з порушенням положень частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції неправильно застосували правила про територіальну юрисдикцію (підсудність), оскільки справа підлягала розгляду Господарським судом Київської області.

З огляду на встановлення зазначеного порушення норм процесуального права судом першої інстанції, що є безумовною підставою для скасування судового рішення, у апеляційного господарського суду відсутні підстави для перегляду оскаржуваного судового рішення щодо вирішення спору по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

З матеріалів справи вбачається, що позивач у суді першої інстанції заявляв про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Київської області.

При цьому, слід зазначити, що передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції, лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

Положеннями п. 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року (заяви № 29458/04, № 29465/04) зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Таким чином, складова верховенства права, закріплена у пункті 1 статті 6 Конвенції, передбачає, зокрема, розгляд справи належним судом, в даному випадку - судом, до територіальної юрисдикції якого відноситься поданий господарський позов.

З огляду на встановлені вище обставини справи та приписи чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, відтак помилково розглянув позовні вимоги по суті, оскільки дана справа підлягала передачі за підсудністю до Господарського суду Київської області для розгляду по суті.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/4808/21 та направлення справи на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Висновки суду апеляційної інстанції

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

При цьому, як вище згадувалось, за змістом ч. 1 ст. 279 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, відтак помилково розглянув позовні вимоги по суті спору.

Таким чином, оскаржене рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою територіальної юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Київської області.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 5 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, ч. 1 ст. 279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авіа Солюшнз" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/4808/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2020 у справі № 910/18148/19 - скасувати.

3. Матеріали справи № 910/4808/21 направити на новий розгляд за встановленою територіальної юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Київської області (01032, м. Київ-32, вул. Симона Петлюри, 16/108).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун