ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.11.2021 Справа № 914/2550/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю CТС-ГРУПП, м. Київ

до відповідача: Фізичної особи Шекелашвілі Гоча, м. Червоноград, Львівська область

про стягнення 10 284, 90 грн.

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорна І.Б.

Представники сторін: не з`явилися

Товариство з обмеженою відповідальністю CТС-ГРУПП звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 10 284, 90 грн за договором поставки продукції від 01.01.2020 № 60246.

25.08.2021 господарський суд звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області з проханням надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача - Фізичної особи ОСОБА_1 , який згідно інформації з позовної заяви зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 08.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки 06.09.2021 господарський суд отримав інформацію від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, що Фізична особа ОСОБА_1 проживає (перебуває) за вищезазначеною адресою: АДРЕСА_2 . Судове засідання, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.09.2021, призначено на 11.10.2021.

Ухвалою суду від 11.10.20212 у зв`язку з неявкою представників сторін розгляд справи відкладено на 01.11.2021.

В судове засідання, 01.11.2021, представник позивача в черговий раз не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про дату та час розгляду справи, оскільки ухвали суду, які були скеровані на адресу позивача зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, на адресу суду не поверталися.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, 21.10.2021 на адресу суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду про відкриття провадження у справі з відміткою поштового відділення зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю CТС-ГРУПП звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 10 284, 90 грн за договором поставки.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що між сторонами у справі 16.07.2020 був укладений договір поставки продукції № 60246, відповідно до умов якого позивач зобов`язується поставляти продукцію покупцю згідно замовлення покупця, а покупець зобов`язується своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах даного договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених цим договором. Замовлення передається постачальнику в будь-якій зрозумілій сторонам формі (електронною поштою, через торгового представника, факсимільним, телефонним зв`язком, усно тощо). Позивач у позовній заяві зазначає, що на дату укладення договору відповідач мав статус фізичної особи підприємця.

Позивач на виконання умов договору здійснив відповідачу поставку товару на загальну суму 10 284, 90 грн, проте відповідач зобов`язань щодо оплати товару не виконав, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу (ст. 45 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці (п. 1), інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (п. 15).

З огляду на положення частини першої статті 20, статей 4, 45 Господарського процесуального кодексу України, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 02.07.2019 було проведено державну реєстрацію фізичної особи підприємця Шекелашвілі Гоча, однак вже 22.07.2019 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності вказаної особи, як фізичної особи-підприємця.

Частиною 8 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань визначено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Обгрунтовуючи позовні вимоги до відповідача фізичної особи, що скеровані до господарського суду, позивач вказує на те, що виходячи із правових позицій, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18, господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані зокрема з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем. Згідно з ЦК України, ГК України, Законом Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняється, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП (навіть ліквідований) відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

З цього приводу суд зауважує, що припинення підприємницької діяльності відповідача до звернення позивача з позовом до суду за правочинами вчиненими під час здійснення підприємницької діяльності, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем, не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, однак судом встановлено, що стороною правочину на час його укладення виступала фізична особа, а не фізична особа підприємець, оскільки договір поставки продукції № 60246, на підставі якого позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10 284, 90 грн, був укладений лише 16.07.2020, майже через рік після припинення відповідачем підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, необґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції, оскільки даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Підстави закриття провадження у справі визначені ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, згідно з п. 1 ч. 1 якої господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Застосування наведеної вище норми пов`язано з необхідністю вилучати з процесу господарського судочинства справи, відкриті за позовами, що подані внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, чи право або інтерес не підлягають судовому захисту у порядку господарського судочинства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі № 914/2550/21 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», внаслідок закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, сплачена сума судового збору в розмірі 2 270, 00 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України за наявності відповідного клопотання особи, яка його сплатила.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Провадження у справі № 914/2550/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю CТС-ГРУПП до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 10 284, 90 грн закрити у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

2. Роз`яснити позивачеві, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в строки та в порядку, визначеному ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Манюк П.Т.