ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 листопада 2021 року Справа № 903/713/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: адвоката Бердника В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Інвест Ойл"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія Сабсоіл"

про стягнення 515388грн. 52коп.

встановив: ТОВ "Укр Інвест Ойл" (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ "Сервісна компанія Сабсоіл" (відповідача), в якому просить стягнути з відповідача 515388,52грн., в тому числі 405070,62грн. боргу, 81014,12грн. штрафу, 19077,16грн. пені, 6497,75грн. інфляційних втрат та 3728,87грн. - 3% річних. Також повідомив, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат складає: 7730,38грн. витрат по сплаті судового збору та 20000грн. витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати поставленого товару згідно укладеного між сторонами договору поставки нафтопродуктів №25 від 13.04.2021, у зв`язку з чим відповідачу нараховані пеня, штраф, інфляційні втрати та річні.

Ухвалою суду від 07.09.2021 постановлено відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.10.2021р.

Згідно з довідкою про неможливість проведення судового засідання від 11.10.2021р. у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Слободян О.Г., підготовче судове засідання, яке було призначено на 11.10.2021 об 11год. 30хв. у справі № 903/713/21 не відбулося.

Ухвалою суду від 18.10.2021р. призначено підготовче засідання на 26.10.2021р. Ухвала суду надіслана відповідачу на його поштову та електронну адресу.

Також, судом розміщено на офіційному сайті Господарського суду Волинської області повідомлення про проведення підготовчого засідання 26.10.2021р.

Ухвали суду від 07.09.2021 та від 18.10.2021, що направлялись відповідачу за адресою, зазначеною в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулись на адресу суду без вручення адресату, з відміткою пошти: Адресат відсутній за вказаною адресою.

Ухвалою суду від 26.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.11.2021.

Ухвала суду надіслана відповідачу на його поштову та електронну адресу.

Також, 27.10.2021 представника відповідача повідомлено телефонограмою про те, що ухвалою суду від 26.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.11.2021.

Відповідач відзиву на позов не надав, в судове засідання не з`явився.

Клопотань та заяв від сторін не надійшло.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки суд виконав обов`язок щодо повідомлення відповідача про час та дату розгляду справи, явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю та здійснити розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача витрати по сплаті судового збору на суму 7730,83грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000грн, які погоджені договором № 1/08/21 про надання правової допомоги від 30.08.2021 та додатковою угодою, укладеними між ТОВ "Укр Інвест Ойл" та адвокатом Бердником В.В.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

13 квітня 2021 року між ТОВ «Укр Інвест Ойл» (Постачальник) та ТОВ Сервісна компанія Сабсоіл" (Покупець) був укладений Договір поставки нафтопродуктів №25.

Відповідно до умов п.1.2 Договору вид нафтопродуктів (найменування), одиниця виміру та кількість Товару, що підлягає передачі за цим Договором, визначаються Сторонами та відображаються в рахунках-фактурах, видаткових накладних.

Перехід права власності на Товар відбувається після оплати товару та підписання представниками Сторін видаткових накладних. Сторони погодили, що особи, які підписали видаткову (товарно-транспортну) накладну з прикладенням печатки (штампу), є уповноваженими особами на підписання даних документів з відповідними повноваженнями, які передбачені діючим законодавством, та їх підписи свідчать про приймання-передачу Товару. Підписання документів приймання нафтопродуктів уповноваженою особою є підставою для набуття Сторонами прав та обов`язків за цим Договором (п.3.1, 3.2 Договору).

Згідно пункту 4.1. Договору сторони передбачили, що ціна на Товар, що буде постачатися окремими партіями на підставі цього Договору, є договірною та буде визначатися Сторонами в рахунках-фактурах, видаткових накладних.

Пунктом 5.3. Договору обумовлено, що Постачальник має право відвантажити Покупцю Товар без передплати. Сторони домовилися, що у такому випадку Покупець зобов`язується сплатити за поставлений Товар на підставі Договору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати поставки Товару, що зазначена у видатковій накладній на Товар та/або в товарно-транспортній накладній на Товар, та/або Акті приймання-передачі Товару, в залежності від базису постачання.

Договір підписаний сторонами та є чинним.

На виконання умов Договору у квітні 2021 року позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується товарно-транспортними накладними: №6 від 14 квітня 2021 року; №3 від 20 квітня 2021 року; №4 від 21 квітня 2021 року; №5 від 30 квітня 2021 року; N86 від 30 квітня 2021 року, а також видатковими накладними: №46 від 14 квітня 2021 року за Паливо дизельне Євро-5 на суму 641 037 грн. 60 коп.; №53 від 20 квітня 2021 року за Паливо дизельне Євро-5 на суму 248 352 грн. 72 коп.; №54 від 21 квітня 2021 року за Бензин А-95 Євро-5 на суму 84 105 грн. 00 коп.; №85 від 30 квітня 2021 року за Паливо дизельне Євро-5 на суму 265 812 грн. 48 коп.; №86 від 30 квітня 2021 року за Бензин А-95 Євро-5 та Паливо дизельне Євро-5 на суму 289 258 грн. 14 коп. Всього на суму 1528565,94грн.

Зазначений товар відповідач прийняв без зауважень та заперечень, про що свідчать підписи представника ТОВ "Сервісна компанія Сабсоіл" на накладних в графах "Отримав(ла)" та "Вантаж одержав", завірених печаткою товариства.

Поставлений товар згідно накладних відповідачем було оплачено частково. Неоплачено товару на суму 405070,62грн.

З метою погодження суми заборгованості за поставлений товар сторони підписали Акти звірки взаєморозрахунків станом на квітень 2021 р та травень 2021 р, якими відповідач підтвердив заборгованість перед позивачем в сумі 405 070 грн. 62 коп.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За таких обставин, факт отримання товару відповідачем та відсутність заперечень, що підтверджується підписами на накладних, здійсненою частковою оплатою за отриманий товар відповідачем, є підставами для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

На день розгляду спору заборгованість відповідача за отриманий товар згідно договору становить 405070,62грн., підтверджена матеріалами справи, не оспорена відповідачем та є підставною, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Пунтками 6.2, 6.3 Договору сторони погодили, що у разі порушення строків оплати за поставлений Товар Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період такого прострочення, за кожен день затримки від суми заборгованості, до моменту повної оплати поставленої партії Товару, не обмежуючись 6-місячним строком, передбаченим п.6 ст.232 ГК України. У разі порушення строків оплати за поставлену партію Товару понад 10 (десять) календарних днів, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцяти) % від суми простроченого платежу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого розрахунку, позивач нарахував відповідачу 81014,12грн. штрафу, 19077,16грн. пені, 6497,75грн. інфляційних втрат та 3728,87грн. - 3% річних за період з 11.05.2021 по 30.08.2021.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо нарахування зазначених сум, встановив, що нараховані 81014,12грн. штрафу, 19077,16грн. пені та 3728,87грн. - 3% річних за період з 11.05.2021 по 30.08.2021 є підставними та підлягають до стягнення з відповідача. Також, підставними є нараховані 5674,61грн. інфляційних втрат за період з 11.05.2021 по 30.08.2021.

В частині вимог щодо стягнення 823,14грн. інфляційних втрат слід відмовити у зв`язку з помилкою в розрахунку.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення в частині стягнення 405070,62грн. боргу, 81014,12грн. штрафу, 19077,16грн. пені, 5674,61грн. інфляційних втрат та 3728,87грн. - 3% річних, всього 514565грн. 38грн. В позові про стягнення 823,14грн. інфляційних втрат слід відмовити.

Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 20000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.3. ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1-3 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження зазначених витрат представник позивача надав суду: копії договору № 1/08/21 про надання правової допомоги від 30.08.2021, укладеного між ТОВ "Укр Інвест Ойл" та адвокатом Бердником В.В.; додаткової угоди до Договору від 30.08.2021, якою погоджено розмір гонорару за надання правової допомоги у сумі 20000грн та порядок його сплати та ордер на надання правничої допомоги від 21.09.2021.

В ч. 3 ст. 126 ГПК України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди до Договору № 1/08/21 про надання правової допомоги сторони погодили наступний розмір гонорару за надання правової допомоги Клієнту та порядок його оплати: 20000грн, які Клієнт сплачує протягом 10 робочимх днів з часу прийняття кінцевого рішення Господарським судом Волинської області у справі за позовом ТОВ "Укр Інвест Ойл"до ТОВ "Сервісна компанія Сабсоіл" про стягнення коштів за договором поставки.

Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Крім того, суд зазначає, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи вищенаведене, відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт та ціною позову, а тому витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000грн. є підтвердженими.

Згідно п.2 ч.1, п.3 ч.4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7718грн. 03коп. витрат по сплаті судового збору та 19968грн. 06коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 202, 231, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія Сабсоіл" (43000, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Лідавська, буд.2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Інвест Ойл" (02160, м.Київ, проспект Визволителів, буд.7, корпус 1, кімната 5, ) 514565 грн 38грн (в тому числі 405070,62грн. боргу, 81014,12грн. штрафу, 19077,16грн. пені, 5674,61грн. інфляційних втрат та 3728,87грн. - 3% річних), а також 7718грн 03коп витрат по сплаті судового збору та 19968грн 06коп витрат на професійну правничу допомогу.

3. В позові про стягнення 823грн. 14коп інфляційних втрат відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 03.11.2021.

Суддя О. Г. Слободян