ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 рокуСправа № 912/2150/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу №912/2150/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія", 25006, м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 78,

до: Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Перспективна, 32 А

про стягнення 763 316,38 грн

Представники:

від позивача - Лисенко С.В., довіреність № 34/07 від 08.04.21, посвідчення адвоката № 365 від 11.02.19;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "КОЕК", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, (далі - КП "Теплокомуненерго", відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 763 316,38 грн, з яких: 81 010,24 грн 3% річних, 313 360,27 грн інфляційних втрат, 368 945,87 грн пені, з покладення на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії споживачу № 18-9А від 01.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати за отриману електроенергію.

Ухвалою суду від 23.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2150/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.08.2021, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

11.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 09.08.2021 №865, відповідно до якого відповідач визнає позовні вимоги позивача в сумі пені у розмірі 368 945,87 грн, 3% річних у розмірі 81 010,24 грн, інфляційні витрати у розмірі 313 360,27 грн та просить зменшити розмір пені на 95%.

18.08.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив від 18.08.2021 №1838/07, відповідно до якого позивач просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зменшення пені.

В підготовчому засіданні 19.08.2021 оголошено перерву до 30.09.2021.

16.09.2021 на електронну адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача.

30.09.2021 суд продовжив підготовче засідання, в якому прийняли участь представники обох сторін.

В підготовчому засіданні 30.09.2021 представниками сторін подано письмову згоду про можливість початку розгляду справи по суті в цей же день.

Відповідно до ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Враховуючи викладене, 30.09.2021 суд в даному судовому засіданні закриви підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

30.09.2021 суд розпочав розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 30.09.2021представником позивача позовні вимоги підтримано повністю; представник відповідача позов визнав та просить зменшити розмір пені.

Протокольною ухвалою від 30.09.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 26.10.2021.

26.10.2021 суд продовжив розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 26.10.2021 представником позивача позовні вимоги підтримано повністю; представник відповідача в засідання суду не з`явився. Натомість, 25.10.2021 на електронну адресу суду надійшла заява КП "Теплокомуненерго", за якою останній просить розгляд справи проводити без участі його представника.

В судовому засіданні 26.10.2021 досліджено докази у справі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

01.01.2019 між ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (далі - Постачальник) та КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради (далі - Споживач) укладено Договір №18-9А про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір), а також Додаток до Договору: №1 - заява-приєднання та Комерційна пропозиція "Вільна ціна" (термін дії Договору та Комерційної пропозиції з 01.01.2020 до 31.12.2020) (а.с. 4-9).

За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Інформація про об`єкти Споживача, постачання електричної енергії на потреби яких здійснюється на умовах цього Договору, та точки комерційного обліку, в яких відбувається зміна власника електричної енергії, наведена в заяві-приєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору (п. 2.1. Договору).

Обсяг проданої споживачу електроенергії визначається оператором системи розподілу та підтверджується шляхом підписання Сторонами до 7 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії / акта приймання передачі товарної продукції (п. 2.3. Договору).

Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору (п. 3.1. Договору).

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційного пропозицією, яка є Додатком №2 до цього Договору (п. 5.1. Договору).

Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4. Договору).

Порядок оплати за електричну енергію встановлюється згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком №2 до цього Договору. Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати попередню оплату, оплату авансових та/або планових платежів за цим Договором без отримання рахунку Постачальника. З даними щодо складових ціни на електричну енергію, необхідними для визначення величин авансових та/або планових платежів, Споживач може ознайомитися на веб-сайті Постачальника. Не отримання Споживачем рахунку Постачальника не звільняє Споживача від виконання зобов`язань з оплати електричної енергії згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією (п. 5.7. Договору).

У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є Додатком №2 до цього Договору (п. 5.8. Договору)

Відповідно до Додатку №1 початок постачання з 01.01.2019.

Згідно з пунктом 2.1. Комерційної пропозиції "Вільна ціна" до Договору №18-9А по закінченню розрахункового місяця Постачальник, до 7 числа місяця, наступного за розрахунковим, надає Споживачу остаточний розрахунок на оплату фактично спожитої електричної енергії за попередній розрахунковий період. Надані Постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті Споживачем, протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Позивач належним чином і в повному обсязі виконав власні зобов`язання з постачання відповідачу електроенергії. Так, за розрахунковий період листопад-грудень 2020 та січень-червень 2021 позивачем були виставлені наступні рахунки-фактури:

в листопаді 2020 року Позивач поставив Відповідачу, а Відповідач прийняв та спожив електричну енергію в розмірі 608161 кВт*год, на загальну суму 1 984 504,74 грн згідно рахунку-фактури №18-9А/1 від 01.12.2020 року;

в грудні 2020 року Позивач поставив Відповідачу, а Відповідач прийняв та спожив електричну енергію в розмірі 739622 кВт*год, на загальну суму 2 469 864,12 грн згідно рахунку-фактури №18-9А/1 від 04.01.2021 року;

в січні 2021 року Позивач поставив Відповідачу, а Відповідач прийняв та спожив електричну енергію в розмірі 758235 кВт*год, на загальну суму 2 732 848,79 грн згідно рахунку-фактури №18-9АЛ від 01.02.2021 року;

в лютому 2021 року Позивач поставив Відповідачу, а Відповідач прийняв та спожив електричну енергію в розмірі 679258 кВт*год, на загальну суму 2 581 060,86 грн згідно рахунку-фактури№18-9А/1 від 01.03.2021 року;

в березні 2021 року Позивач поставив Відповідачу, а Відповідач прийняв та спожив електричну енергію в розмірі 721878 кВт*год, на загальну суму 2 522 114,69 грн згідно рахунку-фактури №18-9А/1 від 01.04.2021 року;

в квітні 2021 року Позивач поставив Відповідачу, а Відповідач прийняв та спожив електричну енергію в розмірі 279422 кВт*год, на загальну суму 1 003 746,42 грн згідно рахунку-фактури №18-9А/1 від 06.05.2021 року;

в травні 2021 року Позивач поставив Відповідачу, а Відповідач прийняв та спожив електричну енергію в розмірі 8221 кВт*год, на загальну суму 25 260,04 грн згідно рахунку-фактури №318000009/5/1 від 02.06.2021 року;

в червні 2021 року Позивач поставив Відповідачу, а Відповідач прийняв та спожив електричну енергію в розмірі 8687 кВт*год, на загальну суму 30 997,16 грн згідно рахунку-фактури №318000009/6/1 від 07.07.2021 року (а.с. 10-17).

Вказані рахунки отримано відповідачем, свідченням чого є підпис посадової особи про отримання рахунків та відсутність заперечень відповідача щодо фактичного отримання.

Доказом поставки, прийняття та споживання електричної енергії є Акти прийняття-передавання товарної продукції за період з листопада 2020 по червень 2021, що підписані сторонами без жодних зауважень та заперечень (а.с. 16-20).

Всупереч умовам Договору та Комерційної пропозиції відповідач розрахувався за спожиту електричну енергію не своєчасно, що призвело до звернення позивача до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій.

Норми права, які застосовано судом.

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до частини першої, другої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

Матеріали справи свідчать, що відповідач оплату за отриманий товар (спожиту електричну енергію) проводив із порушенням строків, встановлених умовами договору, чим порушив умови Договору та Комерційної пропозиції "Вільна ціна", а також норми ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, що стало підставою для нарахування позивачем 368 945,87 грн пені, 81 010,24 грн 3% річних та 313 360,27 грн інфляційних збитків.

Пунктом 5.12 Договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Згідно п. 2.7 Комерційної пропозиції, у разі, якщо споживач порушив терміни оплати (попередня оплата/остаточний розрахунок), Споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, без обмеження періоду її нарахування, до дати повної оплати.

Окрім того, за ст. 625 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних.

За неналежне виконання умов Договору в частині своєчасної оплати виставлених позивачем рахунків та вартості отриманої електричної енергії позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в загальній сумі 368 945,87 грн та 81 010,24 грн 3% річних.

Судом перевірено зроблений позивачем розрахунок пені та 3% річних (а.с. 25-26) та встановлено, що позивачем не правильно обрано початок періоду прострочення за кожен місяць спожитої електроенергії.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 251 Цивільного кодексу України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 252 зазначеного Кодексу термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Прийменники "до" і "по" в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь, а отже зазначення в рахунках "до" означає, що саме вказана дата є останнім днем строку виконання зобов`язання. Вказане також відповідає строку розрахунку, встановленого в Комерційній пропозиції - 5 робочих днів з дати отримання рахунку.

Однак, позивачем при розрахунку пені та 3% річних не враховано наведені вище положення та помилково включено до періодів прострочення граничні дати для здійснення оплат.

Таким чином, суд наводить власний розрахунок пені та 3% річних в межах періоду позивача:

- на суму заборгованості за попередні періоди в сумі 20 000,00 грн за 08.12.2020 пеня становить 6,56 грн, 3% річних - 1,64 грн;

- за листопад 2020:

за період з 09.12.2020 по 14.01.2021 на суму 1 822 745,90 грн пеня становить 22 134,93 грн, 3% річних - 5 533,73 грн; розрахунок пені та 3% річних в іншій частині є арифметично вірним;

- за грудень 2020:

за період з 14.01.2021 по 02.03.2021 на суму боргу 2 469 864,12 грн пеня становить 38 976,49 грн, 3% річних - 9 744,12 грн; розрахунок пені та 3% річних в іншій частині є арифметично вірним;

- за січень 2021:

за період з 09.02.2021 по 11.04.2021 на суму боргу 2 732 848,79 грн пеня становить 58 550,35 грн, 3% річних - 13 926,30 грн;

- за лютий 2021:

за період з 10.03.2021 по 11.04.2021 на суму боргу 2 581 060,86 грн пеня становить 30 336,30 грн, 3% річних -7 000,69 грн; розрахунок пені та 3% річних в іншій частині є арифметично вірним;

- за березень 2021:

за період з 09.04.2021 по 12.07.2021 на суму боргу 2 522 114,69 грн пеня становить 97 498,74 грн, 3% річних - 19 693,22 грн;

- за квітень 2021:

за період з 15.05.2021 по 12.07.2021 на суму боргу 1 003 746,42 грн пеня становить 24 337,41 грн, 3% річних - 4 867,48 грн;

- за травень 2021:

за період з 19.06.2021 по 12.07.2021 на суму боргу 20 000,00 грн пеня становить 197,26 грн, 3% річних - 39,45 грн.

Отже сума пені пеня, яка підлягає стягненню з відповідача становить 364 366,74 грн, 3% річних - 79 921,44 грн.

У стягнення пені та 3% річних в іншій частині суд відмовляє у зв`язку з неправильним розрахунком.

Що стосується вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 313 360,27 грн за період листопад 2020 - червень 2021 грн, суд виходить з наступного.

Згідно розрахунку позивача останній безпідставно нараховує інфляційні за зобов`язаннями травня 2021 за період червень 2021 в сумі 40,00 грн, оскільки період прострочення на дату нарахування складає менше місця. Так, період прострочення по вказаному зобов`язанні з 19.06.2021, тоді як період розрахунку по 12.07.2021.

Згідно висновку Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, при розрахунку інфляційних враховано, що якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню на суму 313 320,27 грн.

Як вже зазналось вище, відповідачем заявлено про визнання позову.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 191 Господарського процесуального Кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що заява про визнання позову підписана уповноваженою особою відповідача та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є всі підстави для прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позову, однак частково з урахуванням здійсненого судом розрахунку.

Разом з цим, у відзиві на позовну заяву заявлено письмове клопотання про зменшення розміру пені на 95% .

У своїх доводах відповідач посилається на скрутне фінансове становище; через дефіцит коштів державного бюджету не погашена заборгованість перед відповідачем з різниці в тарифах на теплову енергію, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії державним тарифам. Також, відповідач посилається на несвоєчасну сплату населенням та організаціями заборгованості за спожиту енергію, а також на те, що ним повністю сплачено вартість спожитої електроенергії.

Крім того, відповідач зазначає, що рахунки підприємства знаходяться під арештом, однак він продовжує сплачувати основний борг.

Відповідачем надано довідки про наявність дебіторської та кредиторської заборгованості; баланс (звіту про фінансовий результат) на 31.12.2020 та 30.06.2021; звіт про фінансові результати за 2020 та і півріччя 2021.

Із змісту клопотання відповідача про зменшення пені вбачається, що останній просить максимально зменшити розмір нарахованої пені.

Позивач проти задоволення клопотання відповідача заперечив з підстав, викладених у відповіді на відзив, в якій просив суд врахувати, що зменшення пні на 95% є значним та нівелює суть відповідальності за порушення зобов`язання. Позивач зазначає, що несвоєчасність оплати контрагентів погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з постачання електричної енергії для інших споживачів.

Дослідивши доводи відповідача щодо зменшення розміру пені, господарський суд вважає необхідним зменшити її розмір на 50%, враховуючи наступне.

У відповідності до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Аналіз наданих відповідачем документів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про зменшення пені, дає підстави вважати, що збиткова господарська діяльність відповідача значною мірою зумовлена невиконанням перед ним зобов`язань категорією населення за отримані послуги з централізованого опалення. Наявність такої заборгованості залежить не лише від заявника, а і від виконанням зобов`язань з боку споживачів послуг боржника, а також наявністю категорії населення у місті Олександрія, які користуються пільгами та субсидіями.

Так, згідно довідки КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради щодо населення наявна заборгованість з оплати за спожиті послуги. Також, згідно розрахунку відповідача, наявна заборгованість з різниці в тарифах. Відповідно до наданої відповідачем копії Балансу (Звіт про фінансовий стан), сума непокритих збитків по підприємству станом на 2019 рік становила 40 520 тис. грн, за 2020 рік - 54846 тис. грн, а за І півріччя 2021 року 70 854 тис. грн.

Відповідач зазначає, що основним видом економічної діяльності КП "Теплокомуненерго" є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, вказана діяльність є сезонною, від провадження цієї діяльності підприємство отримує дохід лише в опалювальний період, в літні періоди робота полягає в підготовці до чергового опалювального періоду, у зв`язку із чим становище підприємства в міжопалювальний період є фінансово складним. На підприємстві працює близько 270 осіб, фонд оплати праці яких складає близько 3 600 тис. грн.

Також відповідач вказує, що в період арешту рахунків підприємство не є розпорядником коштів, які надходять на поточні банківські рахунки, а кошти, стягнуті примусово територіальним відділенням Державної виконавчої служби, спрямовувалися на погашення кредиторської заборгованості Відповідача у послідовності, визначеній Законом України "Про виконавче провадження". Під час арешту рахунків функції розпорядника коштів виконує державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області.

Враховуючи вказане, заробітна плата працівникам та частина соціальних внесків під час арешту сплачується через оформлення рішень комісії по трудовим спорам підприємства через державну виконавчу службу, що призводить до додаткового стягнення виконавчого збору в розмірі 10% від суми стягнених з банківського рахунку коштів. Як наслідок значно зросла податкова заборгованість, заборгованість перед кредиторами за отримані товари, роботи та послуги, відсутня можливість сплати єдиного соціального внеску, податків з доходів фізичних осіб та військового збору, нарахованих на заробітну плату, що призводить до накопичення значних сум заборгованості та нарахування штрафних санкцій за невиконані фінансові зобов`язання в значних розмірах - від 10 до 75% від суми заборгованості.

За висновками незалежної аудиторської фірми "Нюанс - Аудит" щодо фінансової звітності КП "Теплокомуненерго" станом на 31.12.2020 (аудиторський висновок ТОВ "АФ "Нюанс - Аудит" від 20.04.2021) виявлено факт суттєвої невизначеності, що стосується безперервності діяльності, фінансову нестабільність, недосконалість законодавства та не зважаючи на таке, підприємство виконувало свої прямі функції, враховуючи що у підприємства не достатньо активів, щоб розрахуватись за своїми боргами, навіть поточними.

Наведені вище обставини надають підстави для зменшення розміру пені.

Разом з тим, господарський суд приймає до уваги також і заперечення та пояснення позивача в цій частині. Однак суд враховує, що пеня є лише санкціями за невиконання грошового зобов`язання, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може. Окрім стягнення пені позивач нараховує та стягує також проценти річних та інфляційні, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем. Тому при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані.

Одночасно господарський суд вважає, що зменшення пені на 95% є значним та нівелює суть відповідальності за порушення зобов`язання. Оцінивши в сукупності доводи позивача та відповідача, а також обставини розрахунку і періоди прострочення, суд вважає за можливе зменшити пеню на 50%.

З підстав викладеного господарський суд згідно клопотання відповідача зменшує пеню на 50%, тобто до 182 183,37 грн.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково у сумі 182 183,37 грн пені, 79 921,44 грн - 3% річних та 313 320,27 грн інфляційних втрат.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 11 364,12 грн, що відповідає пропорції розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, суд враховує, що частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подання позову.

Згідно частини 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, 50% судового збору у розмірі 5 682,06 грн покладаються на відповідача, інші 50% судового збору у розмірі 5 682,06 грн, за наявності відповідного клопотання позивача, підлягають поверненню останньому з Державного бюджету України.

Інших судових витрат, передбачених ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, сторонами не заявлено.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Перспективна, 32 А, ідентифікаційний код 00185330) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 78, ідентифікаційний код 42132581) 182 183,37 грн пені, 79 921,44 грн - 3% річних та 313 320,27 грн інфляційних втрат, а також 5 682,06 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" електронною поштою: ; Комунальному підприємству "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради електронною поштою: .

Повне рішення складено 04.11.2021.

Суддя В.В.Тимошевська