ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2021 р. Справа№ 910/4533/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Ткаченка Б.О.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача : Лазько С.В.

від відповідача: Бабченко Ю.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 року (повний текст рішення підписано 25.08.2021 року)

у справі №910/4533/21 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Сатер" (далі - відповідач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 23.12.2020 року № 57-р/тк.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення та невідповідність його чинному законодавству.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 року у справі №910/4533/21 у задоволенні позову відмовити повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Сатер" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 року у справі №910/4533/21 та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Крім того, скаржник вказав, що, оскільки, позивач не володів інформацією, яка вимагалась згідно вимог -1, 2, в зв`язку з тим, що взагалі не надавало послуги з доступу до мережі Інтернет із IP-адреси 77.87.146.25 протягом періоду з 01.01.2016 року по 01.12.2019 року, а отже із об`єктивних підстав не надало інформацію, витребувану відповідно до вимог АМКУ у встановлений строк.

При цьому, скаржник наголосив, що вимога 1 та 2 щодо предмету надання інформації та копій документів є за змістом ідентичними. При отриманні вимоги 2 позивач самостійно здійснив всі можливі заходи з метою з`ясування шляхом отримання витребуваної інформації від третіх осіб та надало до АМКУ отриману інформацію одразу ж по її отриманні.

Так, за твердженням скаржника, у нього був відсутній жодний умисел на вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації АМКУ.

Водночас, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 23.12.2020 року №57-р/тк не були враховані пом`якшуючі обставини та не були застосовані принципи пропорційності та розумності.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2021 року, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В. судді: Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2021 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 року у справі №910/4533/21 залишено без руху.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Відтак, скаржником було усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/4560/21 від 20.09.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. п. 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/4533/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 року, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., суддів: Ткаченко Б.О., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 року у справі №910/4533/21 своєю ухвалою від 20.09.2021 року.

08.10.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Крім того, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема зазначив, що законодавство про захист економічної конкуренції не містить переліку підстав, які давали б можливість скаржнику не надавати інформацію на вимогу державного уповноваженого Комітету або звільняють від відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції . водночас, у вимозі - 1 та вимозі 2 було зазначено контактну особу Комітету, її прізвище, ім`я, по батькові, номер телефону та адресу електронної пошти. Тобто, апелянт не був позбавлений можливості звернутися до контактної особи та поставити питання щодо вимог Комітету. Також, відповідач підкреслює, що скаржник не надсилав до Комітету клопотань про продовження строку на подання інформації та документів.

Також, представник відповідача наголосив на тому, що розмір накладеного позивачу штрафу не перевищує одного відсотка доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2019 рік, що свідчить про законність його застосування до позивача.

Представник позивача в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 04.11.2021 року підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 04.11.2021 року заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер"

у справі №910/4533/21 - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 143-26.13/59-20 про порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", та подання Департаменту розслідувань порушень законодавства про захист економічної конкуренції, ухвалила рішення від 23.12.2020 року № 57-р/тк, яким:

1. Визнано, що Приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "САТЕР" (ідентифікаційний код юридичної особи 19015984) вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 21.12.2019 року № 143-29/01-17040 у встановлений ним строк.

2. За порушення, зазначене в п. 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "САТЕР" штраф у розмірі 27 200 грн.

3. Визнано, що Приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "САТЕР" (ідентифікаційний код юридичної особи 19015984) вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 19.02.2020 року № 143-29/01-2627 у встановлений ним строк.

4. За порушення, зазначене в пункті 3 резолютивної частини цього рішення, накладено на Приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "САТЕР" штраф у розмірі 27 200,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Згідно ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення № 57-р/тк позивач отримав 21.01.2021 року, останній звернувся до Господарського суду з позовом про скасування оспорюваного рішення в межах строку, визначеного Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Як правильно встановлено судом першої інстанції, Комітетом проводилась перевірка дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час проведення КП "Дирекція будівництва шляховотраисиортних споруд м. Києва" процедур закупівлі "Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві. Від дамби Русанівських садів до бульвару Перова (генпідрядні роботи) - генпідрядні роботи" та "Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві (генпідрядні роботи) - генпідрядні роботи".

Комітетом на адресу позивача було направлено вимогу Голови Комітету-державного уповноваженого від 21.12.2019 року № 143-29/01-17040 (далі - Вимога-1) про надання інформації, в якій відповідно до ст.ст. 16, 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" було запропоновано в десятиденний строк з дня отримання вимоги надати Комітету інформацію та належним чином завірені копії документів.

Крім того, у Вимозі-1 зазначалося, що відповідно до п.п. 13, 14, 15 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" , дії з неподання інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації Комітету визнаються порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену ст. 52 цього Закону.

Вимога була вручена 26.12.2019 року уповноваженому представнику на одержання пошти ПрАТ "АК "Сатер", що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 968.

З викладеного вище вбачається, що останній день строку надання інформації на Вимогу-1 припадав на 08.01.2020 року, оскільки 05.01.2020 року - 07.01.2020 року - святкові неробочі дні.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується скаржником, у встановлений державним уповноваженим Комітету у Вимозі-1 строк інформація від ПрАТ "АК "САТЕР" не була надана Комітету.

Відповідно до ст.ст. 7, 16, 22, 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", на адресу ПрАТ "АК "САТЕР" була надіслана вимога Голови Комітету - державного уповноваженого від 19.02.2020 року № 143-29/01-2627 (далі - Вимога 2), в якій вимагалось у 10-денний строк з дня отримання Вимоги 2 надати Комітету визначену інформацію та належним чином завірені копії документів.

Одночасно у Вимозі 2 повідомлялось про те, що відповідно до п.п. 13, 14, 15 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" дії з неподання інформації в установлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені органами Комітету строки або подання недостовірної інформації Комітету визнаються порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену ст. 52 цього Закону.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 242 Вимога 2 була отримана уповноваженим представником позивача 24.02.2020 року, що підтверджується листом акціонерного товариства "Укрпошта" від 26.03.2020 року № 33-Т-3671 (вх. № 8-01/392- кі від 02.04.2020 року).

Враховуючи викладене, останній день строку надання відповіді на Вимогу 2 припадав на 05.03.2020 року.

Колегія суддів приймає до уваги твердження позивача, що при отриманні вимоги 2 останній самостійно здійснив всі можливі заходи з метою з`ясування шляхом отримання витребуваної інформації від третіх осіб та надало до АМКУ отриману інформацію одразу ж по її отриманні.

Проте, колегія суддів відзначає, що інформація на Вимогу 2 від позивача була надана листом від 18.03.2020 року № 1/60 (вх. № 8-01/3814 від 24.03.2020 року), тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, поза межами строку, встановленого державним уповноваженим Комітету.

При цьому, скаржник, сам зазначає в апеляційній скарзі, що він не надав інформацію, витребувану відповідно до вимог АМКУ у встановлений строк.

Законом України "Про захист економічної конкуренції", а саме частиною першою статті 3 встановлено, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, Законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно- правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення.

Аналогічний припис міститься в п. 12 Тимчасових правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.94 року № 5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 року за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 року № 169-р) (зі змінами).

Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких органи Антимонопольного комітету України мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб.

З огляду на зазначену норму закону, обов`язок надання інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи органу Антимонопольного комітету України повинен виконуватись суб`єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Антимонопольного комітету України справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" неподання інформації Антимонопольному комітету України у встановлені органами Антимонопольного комітету України строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, зокрема, статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема:

- здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

- сприяння розвитку добросовісної конкуренції.

- здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Законодавством України не передбачено можливості суб`єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування органом Комітету інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Неподання суб`єктом господарювання інформації на вимогу органу Комітету є конкретним актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу, що й тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність - незалежно від того чи було в подальшому визнано недійсним рішення органу Комітету у справі, під час розгляду якої була витребувана інформація.

Відсутність законодавчих обмежень щодо підстав витребування Антимонопольним комітетом України необхідної йому інформації підтверджується також правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 14.08.2012 року у справі № 08/03/26/64/2011.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про антимонопольний комітет України" вимоги органу Антимонопольного комітету України в межах його компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання вимог органу Антимонопольного комітету України тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Тобто, дії позивача з неподання Антимонопольному комітету України інформації на вимоги 1, 2 державного уповноваженого Антимонопольного комітету України у встановлений ним строк містять ознаки порушень, передбачених п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України у встановлені органом Антимонопольного комітету України строки.

Колегія суддів не приймає твердження скаржника, як підставу для скасування оскаржуваного рішення, що він не володів інформацією, яка вимагалась згідно вимог -1, 2, в зв`язку з тим, що взагалі не надавав послуги з доступу до мережі Інтернет із IP-адреси 77.87.146.25 протягом періоду з 01.01.2016 року по 01.12.2019 року, а отже із об`єктивних підстав не надав інформацію, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується скаржником, останній не звертався до Комітету з відповідними запереченнями/питаннями щодо витребуваної інформації. Також, скаржник не надсилав до комітету клопотань про продовження строку на надання інформації та документів.

Твердженням скаржника, у нього був відсутній жодний умисел на вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації АМКУ, не спростовує висновків суду.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не надання позивачем інформації, правомірно визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України у встановлені органом Антимонопольного комітету України строки та застосовано до позивача санкції, передбачені ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Щодо, твердження скаржника, що при прийнятті оскаржуваного рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 23.12.2020 року №57-р/тк не були враховані пом`якшуючі обставини та не були застосовані принципи пропорційності та розумності, колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи Комітету та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції.

При визначенні конкретного розміру штрафу за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції Комітет враховує Рекомендаційні роз`яснення щодо застосування положень ч.ч. 2, 5, 6 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" від 09.08.2018 року № 39-рр, які, втім, мають рекомендаційний характер та не містять норм обов`язкових до виконання, оскільки не є нормативно-правовим актом, який входять до складу законодавства про захист економічної конкуренції. Врахування положень Рекомендаційних роз`яснень разом з положеннями щодо застосування пом`якшуючих обставин, є правом, а не обов`язком Комітету.

Відповідно до абзацу 4 ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за вчинення порушення, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Відповідно до податкової декларації з податку на прибуток за 2019 рік, наданої Головним управлінням ДПС у м. Києві листом від 05.10.2020 року № 23345/9/26-15-04- 18-16 (вх. № 7-01/12927 від 06.10.2020 року), дохід (виручка) ПрАТ "АК "САТЕР" від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2019 рік становить 57 526 000,00 грн.

Таким чином, розмір накладеного на ПрАТ "Сатер" штрафу не перевищує одного відсотка доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2019 рік, що свідчить про законність його застосування до позивача.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є порушення органом АМК України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб`єктом господарювання конкурентного законодавства лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з`ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення у справі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що оскаржуване рішення від 23.12.2020 року № 57-р/тк було прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень скаржник суду не надав.

Так, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

При цьому, колегія суддів погоджується з доводами відповідача викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Сатер" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 року у справі №910/4533/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 року у справі №910/4533/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/4533/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Б.О. Ткаченко

О.М. Коротун

Дата складення повного тексту 09.11.2021 року.