ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.11.2021 Справа № 905/1728/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши справу

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро, Дніпропетровська область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м.Авдіївка, Донецька область

про стягнення штрафу у розмірі 12309,50грн,

без виклику сторін

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро, Дніпропетровська область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м.Авдіївка, Донецька область, про стягнення штрафу у розмірі 12309,50грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неправильно зазначено адресу одержувача вантажу в накладній №48023774 від 17.04.2021, що зафіксовано актом загальної форми №232 від 25.04.2021, що стало підставою для нарахування штрафу у розмірі 12309,50грн.

Відповідач надав відзив на позов (до суду відзив надійшов не в повному обсязі, про що складено акт від 08.10.2021), в якому проти позову заперечив з посиланням на те, що невірне зазначення адреси в перевізному документі не вплинуло на порядок та умови виконання основного зобов`язання сторонами та не завдало збитків позивачу; крім того відповідач просив зменшити розміру штрафу.

Позивач у відповіді на відзив заперечив проти доводів відповідача, просив задовольнити позовні вимоги.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 10.09.2021, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань в порядку ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними в ній матеріалами в межах встановленого ст.248 Господарського процесуального кодексу України строку.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

17.04.2021 зі станції Авдіївка Донецької залізниці вантажовідправник, Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод», здійснив вагонну відправку з вантажем (вагони залізничні порожні, які перевозяться на своїх осях, які пересилаються в ремонт або з ремонту; порожні вагони з під вантажу слідують в ремонт) за залізничною накладною №48023774 на станцію призначення Каменське Придніпровської залізниці (вантажоодержувач вагонне депо Дніпродзержинськ, ТОВ «Лемтранс»).

При оформлені залізничної накладної №48023774 на вагонну відправку представником відправника в графі 4 «Одержувач» зазначено: вагонне депо Дніпродзержинськ, ТОВ «Лемтранс» 51918, Україна, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Енергетиків, 28б.

25.04.2021 по прибуттю вагонної відправки за накладною №48023774 на станцію призначення Кам`янське Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, зазначена відправником у накладній №48023774 не відповідає адресі одержувача вантажу ТОВ «Лемтранс».

Вагон затримано до з`ясування вантажоодержувача, про що складено акт №30 від 25.04.2021, передано телефонограму на станцію відправлення.

Згідно телеграми станції Авдіївка Донецької залізниці №93 від 26.04.2021 о 15:00год, відправленої на підставі листа ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» № 02-1а/22/423 від 27.04.2021, по станції призначення Кам`янське Придніпровської залізниці у накладній №48023774 зроблено виправлення адреси одержувача на правильну: з "51918, Україна, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Енергетиків, 28б" на "м. Київ, вул.Антоновича, 46-46А".

Неправильне зазначення відправником адреси одержувача вантажу в залізничній накладній №48023774 від 17.04.2021 засвідчено актом загальної форми №232 від 25.04.2021, складеним на станції призначення Кам`янське Придніпровської залізниці.

Вказані обставини щодо неправильного зазначення відповідачем даних адреси одержувача вантажу стали підставою для нарахування ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» штрафу у розмірі 12309,50грн та звернення позивача з даним позовом до суду, розглядаючи який, суд виходить з такого.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ст.ст. 7,13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Згідно із ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів (ст. 23 Статуту залізниць України).

Згідно із абз.3-5 п.1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються.

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Відповідно до п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

Згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів в накладній у графі 4 «Одержувач», яка заповнюється вантажовідправником, зазначаються відомості щодо вантажоодержувача: найменування, код згідно ЄДРПОУ, поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської скриньки).

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної «Правильність внесених відомостей підтверджую» вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Правильність внесених до накладної №48023774 відомостей, як це передбачено пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів, в тому числі щодо адреси одержувача, своїм підписом підтвердив представник відправника прийомоздавальник Чернікова Наталія Олександрівна.

Відповідно до п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно з ст.105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Частиною 1 ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

З наведеними приписами кореспондуються положення ст.129 Статуту залізниць України, якими визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Отже допустимими доказами неправильного зазначення у накладній адреси одержувача, в розумінні ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці акти загальної форми.

Судом встановлено, що факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу був засвідчений актом загальної форми №232 від 25.04.2021.

Таким чином акт загальної форми є підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним адреси одержувача.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. Крім того відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У накладній №48023774 зазначено, що провізна плата за перевезення зі станції Авдіївка Донецької залізниці до станції Кам`янське Придніпровської залізниці вантажу у вагоні №62027032 становить 2461,90грн.

За розрахунком позивача штраф (п`ятикратний розмір провізної плати) становить 12309,50грн, виходячи з (2461,90 х 5).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, судом встановлено, що розрахунок аріфметично правильний та відповідає фактичним обставинам справи.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про обгрунтованість та доведеність матеріалами справи позовних вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро, Дніпропетровська область, та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» штрафу у розмірі 12309,50грн за неправильне зазначення адреси одержувача вантажу, що в свою чергу зумовлює висновок суду про задоволення позову.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.233 Господарського кодексу України в разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі, порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом з тим положення ст.122 Статуту залізниць України не пов`язують стягнення штрафу з наявністю (відсутністю) наслідків у перевізника від неправильності відомостей, зазначених у накладній, чи з наявністю вини вантажовідправника.

Штраф за неправильно зазначені у накладній маси, кількості місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу за недоведеність тих обставин, з якими закон пов`язує вчинення такої дії судом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, сплачений позивачем платіжним дорученням від 16.07.2021 №3879147 у сумі 2270грн, покладається на відповідача. Інших судових витрат до розподілу за наслідком розгляду справи сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, б.5, ) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, б. 108, ) штраф у розмірі 12309,50грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2021.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення підписано судом без його проголошення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова