ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/692/21

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс сервіс Україна", вул.Компресорна, 3, офіс 42 с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області,

до відповідача: фізичної особи-підприємця Венчука Михайла Юрійовича, АДРЕСА_1 ,

про стягнення безпідставно набутого майна,

секретар судового засідання Штундер Д.Л.

за участю представників сторін: не викликались,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Едельвейс сервіс Україна" звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Венчука Михайла Юрійовича про стягнення безпідставно набутого майна, а саме грошових коштів у розмірі 28 614,66 грн.

Ухвалою господарського суду від 26.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Ухвалою господарського суду від 05.10.2021 клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" завірені належним чином документи, які підтверджують факт отримання фізичною особою-підприємцем Венчук М.Ю. від ТОВ "Едельвейс сервіс Україна" з рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на рахунок № НОМЕР_2 в АТ "А-БАНК" у м. Дніпро грошових коштів у розмірі 28 614,66 грн. згідно платіжного доручення № 2266 від 04 червня 2021 року та завірені належним чином документи, які підтверджують факт отримання фізичною особою-підприємцем Венчук М.Ю. від ТОВ "Едельвейс сервіс Україна" з рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на рахунок № НОМЕР_2 в АТ "А-БАНК" у м. Дніпро грошових коштів у розмірі 28 614,66 грн. згідно платіжного доручення № 2275 від 22 липня 2021 року.

03.11.2021 від Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" на адресу суду надійшла відповідь на запитувану інформацію про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 за період з 03.06.2021 по 05.06.2021 та за період з 20.07.2021 по 23.07.2021.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, хоч був належним чином повідомлений шляхом скерування ухвали суду про відкриття провадження у справі на адресу його офіційного місцезнаходження, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

І. Виклад позиції позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 18 травня 2021 року між ним та фізичною особою-підприємцем Венчуком Михайлом Юрійовичем було укладено договір №21026 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному і внутрішньому сполученні.

Відповідно до умов заявки-додатку до договору №20210210 йому було надано послуги міжнародного транспортного перевезення вантажу по маршруту: 4713 Gallspach (Австрія)- м/п Ужгород (Україна) транспортним засобом НОМЕР_3 на суму 18 107,23 грн та послуги міжнародного транспортного перевезення вантажу по маршруту: м/п Ужгород (Україна) - м. Київ (Україна) транспортним засобом НОМЕР_3 на суму 10507,43 грн.

У зв`язку із цим 26 травня 2021 року сторонами було складено та підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №769 та відповідачем було виставлено рахунок на оплату № 769 на загальну суму 28 614,66 грн., який позивачем сплачено в повному обсязі 04 червня 2021 року.

В подальшому будь-яких інших заявок-додатків до договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному і внутрішньому сполученні між сторонами не укладалося.

22 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Едельвейс сервіс Україна" помилково повторно сплатило фізичній особі-підприємцю Венчуку Михайлу Юрійовичу рахунок № 769 від 26 травня 2021 року на суму 28 614,66 відповідно до заявки-додатку №20210210, що підтверджується платіжним дорученням № 2275 від 22 липня 2021 року.

При цьому в платіжному дорученні № 2275 від 22 липня 2021 року міститься посилання на вже оплачений рахунок № 769 від 26.05.2021 року та заявку № 20210210. Тобто сума платежу, його призначення аналогічне із тим, що зазначене в платіжному дорученні №2226 від 04 червня 2021 року, що свідчить про відсутність окремо укладеного договору.

Наведені обставини свідчать про безпідставність набуття відповідачем грошових коштів в розмірі 28 614,66 грн.

Як стверджує позивач, усні його прохання позивача про повернення помилково сплачених грошових коштів відповідач не виконав, відтак 30 липня 2021 року представником позивача скеровано фізичній особі-підприємцю Венчуку М.Ю. вимогу про повернення безпідставно набутого майна №30/07-219 від 30 липня 2021 року засобами поштового зв`язку "Укрпошта" та на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 з накладенням ЕЦП, відповідь на які відповідачем надано не було.

З огляду на наведене, з метою захисту свого порушеного права, позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 28 614,66 грн.

II. Виклад позиції відповідача.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав.

Як вбачається із відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження фізичної особи-підприємця Венчука Михайла Юрійовича, РНОКПП НОМЕР_4 , є АДРЕСА_1 .

Ухвала про відкриття провадження у справі від 26.08.2021 року була скерована на вищезазначену адресу відповідача та отримана останнім 01.09.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті. Отже, суд виходить з того, що відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

III. Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Едельвейс сервіс Україна" та фізичною особою-підприємцем Венчуком Михайлом Юрійовичем 18.05.2021 було укладено договір №21026 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному і внутрішньому сполученні (далі Договір), згідно п.1.1. якого за цим договором Виконавець зобов`язується доставляти ввірені йому Експедитором вантажі до пунктів призначення та видавати їх вантажоодержувачам, а Експедитор, в свою чергу, зобов`язується оплачувати Виконавцю за перевезення вантажу узгоджену плату.

Відповідно до п.3.2. Договору, оплата послуг Виконавця здійснюється у валюті України (грн) шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Виконавця протягом протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання від Виконавця оригіналів рахунку, акту виконаних робіт (наданих послуг), товарно-транспортної накладної (ТТН/CMR) з відміткою вантажоодержувача про прийняття вантажу без зауважень.

Згідно заявки-додатку №20210210 до Договору на транспортно-експедиторські послуги від 18.05.2021 сторони уклали договір про виконання автоперевезення вантажу за маршрутом: Гальшпах, Австрія-Київ-Гостомель (Київська область, Україна).

На підтвердження факту надання послуг 26.05.2021 ФОП Венчуком М.Ю. виставлено позивачу рахунок на оплату №769 на загальну суму 28614,66 грн, а також складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №768 від 26.05.2021, підписаний ФОП Венчук М.Ю. та ТОВ «Едельвейс Сервіс Україна».

Відповідно до платіжного доручення 2266 від 04.06.2021 ТОВ "Едельвейс сервіс Україна" перерахувало на рахунок ФОП Венчука М.Ю. грошові кошти у сумі 28614,66 грн за міжнародні транспортні послуги згідно рахунку №769 від 26.05.2021 (20210210).

22.07.2021 ТОВ "Едельвейс сервіс Україна" повторно перерахувало на рахунок фізичної особи-підприємця Венчука М.Ю. 28614,66 грн., призначення платежу : «за міжнародні транспортні послуги згідно рахунку №769 від 26.05.2021 (20210210)», що підтверджується платіжним дорученням № 2275.

Як вбачається із виписки по банківському рахунку № НОМЕР_2 04.06.2021 та 22.07.2021 на даний рахунок з рахунку № НОМЕР_1 надходили грошові кошти у сумі 28614,66 грн за міжнародні транспортні послуги згідно рахунку №769 від 26.05.2021 (20210210).

Посилаючись на відсутність правових підстав на отримання грошових коштів в загальному розмірі 28614,66 грн, перерахованих ТОВ "Едельвейс сервіс Україна" 22.07.2021 на рахунок фізичної особи-підприємця Венчука М.Ю., позивач звернувся до останнього з вимогою №30/07-21 від 30.07.2021 про повернення безпідставно отриманих грошових коштів.

Дана вимога була надіслана відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 та отримана останнім 07.08.2021, що підтверджується долученим до матеріалів справи описом вкладення у цінний лист від 30.07.2021, поштовою накладною №598, роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти за номером трекінгу 98.

Вимога №30/07-21 від 30.07.2021 залишена фізичною особою-підприємцем Венчуком М.Ю. без відповіді.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз приписів зазначеної вище статті дає підстави для висновку, що передбачений статтею 1212 Цивільного кодексу України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 Цивільного кодексу України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ТОВ "Едельвейс сервіс Україна" перерахувало грошові кошти у розмірі 28 614,66 грн на рахунок ФОП Венчука М.Ю., що підтверджується платіжним дорученням №2275 від 22.07.2021.

Банківською випискою з рахунків підтверджується, що оплата коштів здійснювалася двічі за одним і тим же договором та на підставі рахунку відповідача №769 від 26.05.2021 року.

Отже, судом встановлено, що правових підстав для перерахування коштів у розмірі 28614,66 грн на рахунок відповідача 04.06.2021 не було, таким чином суд погоджується з твердженням позивача, що ці кошти отримано відповідачем безпідставно.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування між сторонами інших договірних відносин, ніж за договором №21026 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному і внутрішньому сполученні, на виконання умов якого позивачем 04.06.2021 були перераховані грошові кошти відповідачу за надані послуги перевезення.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність між сторонами договірних відносин, а також про відсутність грошового зобов`язання позивача перед відповідачем, що свідчить про безпідставне отримання та збереження ФОП Венчуком М.Ю. грошових коштів у розмірі 28614,66 гривень.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позивачу у добровільному порядку грошових коштів у вказаному розмірі.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доводи позивача не спростував, доказів перерахування на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів не надав, заперечень щодо факту надходження на його рахунок від позивача коштів не висловив.

Частинами 2, 3 ст. 13 ГПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у розмірі 28 614,66 гривень є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі.

IV. Розподіл судових витрат:

Згідно квитанції №ПН25955142 від 18.08.2021 позивачем при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак на відповідача слід покласти судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначила, що процесуальним законодавством передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності та фінансового стану учасників справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи долучено: копію договору про надання правничої допомоги №30/07-21 від 30.07.2021; копію Додатку №1 до Договору №30/07-21 від 30.07.2021; рахунок-фактура №03 від 11.08.2021; копію платіжного доручення №2471 від 17.08.2021 про сплату послуг із надання правової допомоги згідно рахунку №-3 від 11.08.2021 в розмірі 5000,00 грн.

Пунктом 1.1. договору про надання правничої допомоги №30/07-21 від 30.07.2021 (далі Договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Едельвейс сервіс Україна" та адвокатським бюро «Ганта Бабаджаняна» передбачено, що клієнт доручає адвокату, а бюро приймає на себе зообов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Вартість послуг із надання правничої допомоги згідно із цим договором становить 5000,00 грн (п.3.1 Договору).

11.08.2021 адвокатським бюро «Ганта Бабаджаняна» було виставлено рахунок-фактура №03 про сплату коштів за надану правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Із Додатку №1 до Договору №30/07-21 від 30.07.2021 вбачається, що сторони підписали цей детальний опис про те, що бюро надає клієнту такі послуги професійної правничої допомоги: підготовка, складання та подання до Господарського суду Закарпатської області позовної заяви про стягнення з ФОП Венчук М.Ю. безпідставно набутого майна ТОВ «ЕСУ» (в тому числі здійснення підготовчих дій, а саме складання та направлення вимоги), а також складання процесуальних документів (клопотань, в тому числі клопотання про витребування доказів), заяв по суті (відповідь на відзив), додаткових письмових пояснень по справі (у разі необхідності).

17.08.2021 позивачем згідно платіжного доручення №2471 сплачено кошти за надану професійну правничу допомогу у розмірі обумовленому договором та зазначеному в рахунку-фактурі №03.

Враховуючи наведені вище положення процесуального законодавства, здійснивши аналіз поданих позивачем доказів понесення судових витрат на оплату послуг адвоката, суд дійшов висновку, що такі вимоги є обґрунтованими та підставними, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000.00 гривень, яка є співмірною та справедливою компенсацією витрат позивача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 126, 129, 236, 238, 241, 248 ГПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Венчука Михайла Юрійовича (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс сервіс Україна" (, вул.Компресорна, 3, офіс 42 с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, 08140) безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 28 614,66 грн (двадцять вісім тисяч шістсот чотирнадцять гривень 66 копійок), а також витрати на оплату судового збору в сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці повний текст рішення складено та підписано 09.11.2021 року.

Суддя П.Д. Пригуза