ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2162/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євросем»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія «Світ Агро»

про стягнення 183 790,61 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євросем» (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія «Світ Агро» (надалі відповідач) про стягнення 183 790,61 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.07.2021 року відкрито провадження у справі №911/2162/21 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 09.09.2021 року.

У судовому засіданні 09.09.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 09.09.2021 року не з`явився. Розгляд справи відкладався на 28.09.2021 року.

В судове засідання 28.09.2021 року представники сторін не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили, відповідачем заперечень проти позову не подано.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 28.09.2021 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 12.03.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євросем» (позивач) до Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія «Світ Агро» (відповідач) було укладено Договір поставки № 60 488 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору у строки зумовлені Договором, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур, та/або засоби захисту рослин та/або мінеральні добрива (надалі - Товар) на умовах відстрочення платежу (кінцевого розрахунку) на визначений договором строк, а Покупець зобов`язується прийняти товар, сплатити його вартість та проценти за користування товарним кредитом на умовах, передбачених цим договором (додаткових угод та специфікацій до нього).

Відповідно п.2.2. Договору вартість договору складається із суми всіх специфікацій, підписаних в рамках цього Договору.

Згідно зі Специфікації № 1 від 26.03.2019 до Договору сторони визначили асортимент Товару, його кількість, ціну, терміни поставки та оплати товару, а саме: Гібрид соняшника НС X 187 стандарт (врожай 2018 року) у кількості 100 од. за ціною 1 294,56 грн. без ПДВ, на загальну суму товару 155 347,20 грн. з ПДВ.

Строки оплати товару за Специфікацією № 1 від 26.03.2019 року наступні:

- попередня оплата (аванс у розмірі 30 % від вартості Товару за Специфікацією № 1) в розмірі 46 604,16 грн. сплачується постачальнику до 31.05.2019 року;

- оплата 70% від вартості Товару за Специфікацією № 1 в розмірі 108 743,04 грн. сплачується постачальнику до 30.08.2019 року.

Даний Договір є укладеним з моменту його підписання та діє протягом року з моменту його укладання. Закінчення строку дії цього договору не звільняє Покупця від виконання всіх взятих на себе зобов`язань за цим Договором, а саме: повернення остаточної ціни цього договору, сплати неустойки, процентів та відшкодування збитків (у випадку порушення зобов`язань по цьому Договору), інших платежів, які Покупець зобов`язаний перерахувати і сплатити Постачальнику у розмірі, порядку і у строки встановлені цим Договором.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору він здійснив передачу Товару, визначеного Специфікацією №1 від 26.03.2019 року, а Покупець прийняв Товар без зауважень, що підтверджується видатковою накладною № 338 від 28.03.2019 року, яка підписана представниками сторін Договору та скріплена печатками суб`єктів господарювання.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як зазначає позивач, відповідач (Покупець) отриманий Товар в повному обсязі не оплатив, при здійсненні часткових сплат порушував умови та строки розрахунку, визначені Договором, а саме: 24.09.2019 року відповідачем була здійснена оплата на суму 35 347,20 грн., яка зарахована, як часткова оплата 30% Товару (передоплата), підтверджується платіжним дорученням № 1897 від 24.09.2019 року.

Решта передплати в сумі 11 256,96 грн. та вартість товару 108 743,04 грн., строк оплати якої настав, всього в сумі 120 000,00 грн. сплачувались відповідачем: платіжним дорученням № 2126 від 16.07.2020 року на 5 000,00 грн., платіжним дорученням № 2168 від 07.08.2020 року на 5 000,00 грн., платіжним дорученням № 2201 від 21.08.2020 року на 5 000,00 грн., платіжним дорученням № 2354 від 04.12.2020 року на 20 000,00 грн., платіжним дорученням № 2368 від 02.02.2020 року на 20 000,00 грн.

У зв`язку з неповною оплатою відповідачем поставленого товару, за ним рахується прострочена заборгованість в сумі 65 000,00 грн. з 03.02.2021 року. Крім того, оскільки грошові зобов`язання відповідачем виконувались несвоєчасно за відповідачем суми прострочення були у таких періодах:

- з 01.09.2019 року по 16.07.2020 року на 120 000,00 грн.;

- з 17.07.2020 року по 07.08.2020 року на 115 000,00 грн.;

- з 08.08.2020 року по 21.08.2020 року на 110 000,00 грн.;

- з 22.08.2020 року по 04.12.2020 року на 105 000,00 грн.;

- з 05.12.2020 року по 02.02.2021 року на 85 000,00 грн.;

- з 03.02.2021 року по 03.07.2021 року на 65 000,00 грн.

Пунктом 7.2.3. Договору сторони встановили, що в разі невиконання чи неналежного виконання Покупцем грошових зобов`язань щодо оплати вартості отриманого Товару, Покупець відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України сплачує на користь Продавця 30 (тридцять) процентів річних від простроченої суми основної заборгованості.

Згідно з п. 7.2.4. Договору за прострочення (порушення) строків виконання грошових зобов`язань Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а у разі якщо прострочення складає понад 30 календарних днів Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 30 (тридцять) відсотків від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати поставленого Товару, позивач просить стягнути з відповідача 65 000,00 грн. основного боргу, 26 655,62 грн. пені, 56 134,99 грн. 30% річних та 36 000,00 грн. штрафу.

В ході розгляду спору відповідач в судові засідання не з`являвся, відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечував та не спростував.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за Договором поставки товар в сумі 65 000,00 грн., що відповідачем не спростовано. Відтак, позовні вимоги є правомірними, доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ч.2 ст.193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як передбачено ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.

З огляду на встановлені судом обставини, стягнення пені та штрафу передбачено та врегульовано п. 7.2.4. Договору, розмір річних погоджений сторонами в п. 7.2.3. Договору.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок позовних вимог, судом встановлено, що пені, штраф та річні нараховані позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства та цмов договору за фактичні періоди існування заборгованості, що є правомірним і відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача 26 655,62 грн. пені, 56 134,99 грн. 30% річних та 36 000,00 грн. штрафу. за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати поставленого товару обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і підлягають задоволенню.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євросем» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія «Світ Агро» про стягнення 183 790,61 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія «Світ Агро» (09700, Київська область, Богуславський район, м.Богуслав, вул.Свердлова, 1, ідентифікаційний код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євросем» (03143, м. Київ, вул.Академіка Заболотного, будинок 154-Д, ідентифікаційний код за ) 65 000,00 грн. основного боргу, 26 655,62 грн. пені, 56 134,99 грн. 30% річних, 36 000,00 грн. штрафу та 2 756,85 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 05.11.2021 року