ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

02 листопада 2021 року Справа № 915/1319/21

м.Миколаїв

За позовом: ОСОБА_1 в якості учасника товариства з

обмеженою відповідальністю «Новіком Інновейшн»

(юридична адреса: 57156, м.Миколаїв, вул. Очаківська. Буд.1-Д/1,

адреса реєстрації: 65123, м.Одеса, вул. Академіка Сахарова, буд. 40, кв.1, електронна пошта: ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Новіком Інновейшн»

(юридична адреса: 57156, м.Миколаїв, вул. Очаківська. буд.1-Д/1, ),

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

від позивача: Терещенко О.І., за ордером,

від відповідача: представник не з`явився,

СУТЬ СПОРУ: скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ «Новіком Інновейшн» та визнання договору купівлі-продажу майна ТОВ «Новіком Інновейшн» недійсним, -

30.08.2021р. гр. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 30.08.2021р. до гр. ОСОБА_2 про скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ «Новіком Інновейшн» та визнання договору купівлі-продажу майна, укладеного між ТОВ «Новіком Інновейшн» та ТОВ «Геліон-Юг» недійсним.

До позову додатково додані заява про вжиття заходів забезпечення позову та клопотання про витребування доказів із зазначенням у прохальній частині позову про їх розгляд під час підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 03.09.2021р. вказану позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

21.09.2021р. від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків до якої додана уточнена позовна заява із зазначенням суб`єктного складу сторін у відповідності до норм ст. 4, п.6 ст. 20 ГПК України.

Ухвалою суду від 29.09.2021р. позовну заяву було прийнято, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, в т.ч. розгляд у підготовчому засіданні заяви про вжиття заходів забезпечення позову та клопотання про витребування доказів на 02.11.2021р.

01.11.2021р. від відповідача до суду надійшли: клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання надання додаткового строку для подання відзиву та заява про ознайомлення з матеріалами справи.

З огляду на вказані клопотання для забезпечення дотримання процесуальних прав сторін, господарський суд відклав підготовче засідання, в т.ч. розгляд клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову з підстав, викладених у заяві.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

За правилами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів ч. 1, 4 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За правилами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, повинна обґрунтувати причини звернення із відповідною заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є доведення підстав та подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів сторонніх осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення особи від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд наголошує, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.08.2018 у справі № 917/1390/17.

Предметом позову в даній справі є дві вимоги немайнового характеру: 1) скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ «Новіком Інновейшн» від 14.09.2020р. №14/09 та 2) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 1451 від 02.08.2021р. з ТОВ «Геліон-Юг», видавник приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицька Г.В.

При цьому заявник просить вжити наступні заходи забезпечення даного позову:

- накладенням арешту на транспортні засоби ТОВ «Новіком Інновейшн» (7 одиниць транспортної техніки згідно з переліком);

- накладенням арешту на банківські рахунки ТОВ «Новіком Інновейшн» згідно з переліком;

- зупиненням дії договору купівлі-продажу нерухомого майна №1451 від 02.08.2021р., укладеного ТОВ «Новіком Інновейшн» з ТОВ «Геліон-Юг»;

- накладенням арешту на майно, яке є предметом спору - нежитлова будівля, що складається з двох основних будівель літ.Л, загальною площею 14,6 кв.м, літ.С загальною площею 47,2 кв.м, та споруди за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка за кадастровим номером :16:002:0009 площею 0,4374 га за адресою АДРЕСА_1 ;

- накладенням арешту на корпоративні права (частка 50% у статутному капіталі) ОСОБА_2 у ТОВ «Новіком Інновейшн».

При вирішенні заяви позивача судом враховано наступне.

Відповідно до п.2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту, забороною вчиняти певні дії щодо предмету спору, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності, арештом морського судна, тощо.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів сторонніх осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення особи від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд наголошує, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.08.2018 у справі № 917/1390/17.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне:

по-перше, накладення арешту транспортні засоби відповідача, його рахунки та корпоративні права ОСОБА_2 у ТОВ «Новіком Інновейшн» та земельну ділянку, на якій розташоване відчужене за оспореним договором нерухоме майно, не має відношення до позовних вимог, які заявлені позивачем;

по-друге, зупинення дії договору купівлі-продажу не передбачено нормами ст.137 ГПК України, та судом враховано, що спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна є таким, що відбувся, тому не може бути зупиненим;

по-третє, щодо накладення арешту на нерухоме майно, яке було предметом спірного договору, суд зазначає, що заявником не обґрунтовано причини необхідності застосування такого заходу та не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування такого заходу забезпечення позову, а саме вчинення дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Особа, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою; обов?язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов?язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов?язання після пред?явлення вимоги чи подання позову до суду.

Також суд звертає увагу, що нинішній власник нерухомого майна, яке було предметом спірного договору купівлі-продажу, на права якого безпосередньо вплине вирішення питання про забезпечення позову, не залучений гр. ОСОБА_1 до участі у даній справі.

Суд звертає увагу позивача, що саме лише посилання на недобросовісність дій відповідача, які дають підстави вважати, що останній може ухилятись від виконання судового рішення, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов?язання, оскільки є припущенням, не підтвердженим доказами.

Отже правові підстави для задоволення заяви позивача та вжиття зазначених ним заходів забезпечення позову шляхом - відсутні.

Керуючись ст.ст.136-140, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви гр. ОСОБА_1 б/н від 30.08.2021р. про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №13031/21) - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст.256-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 03.11.2021р.

Суддя О.В. Ткаченко