СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Харків Справа № 905/484/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Зубченко І.В. , суддя Радіонова О.О.

за участю секретаря судового засідання за участю представників учасників справи: від позивача: від відповідача: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (вх.№2301Д/3) Телеснюк І. В. не з`явився Рабко Т. О. (адвокат), довіреність №0102-18/8239 від 27.10.2020 року, свідоцтво № 4984 від 28.02.2018 року про право на заняття адвокатською діяльністю (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon") Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь, Донецька область
на рішення Господарського суду Донецької області
від30.06.2021 року (повний текст рішення складено та підписано 30.06.2021 року)
у справі за позовом до про№905/484/21 (суддя - Курило Г. Є.) Приватного акціонерного товариства "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод", м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область стягнення основного боргу у розмірі 415 287,94 грн. та пені у сумі 17 541,72 грн.
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод", м. Верхньодніпровськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь про стягнення основного боргу у розмірі 415 287,94 грн. та пені у сумі 17541,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідача виник обов`язок по сплаті суми заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором №089ЛС-02/732 від 04.12.2018.

Ухвалою суду від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/484/21; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 30.06.2021 року (повний текст рішення складено та підписано 30.06.2021 року) у справі №905/484/21 позов Приватного акціонерного товариства "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод", м.Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь, Донецька область про стягнення основного боргу у розмірі 415 287,94 грн. та пені у сумі 17 541,72 грн., - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область на користь Приватного акціонерного товариства "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод", м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область 415 287,94 грн. основного боргу, 17 541,72 грн. пені та 6 492,45 грн. судового збору.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область 19.07.2021 року звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №01.02.04-9/3 від 16.07.2021 року, в якій просить суд:

- прийняти апеляційну скаргу до розгляду;

- рішення Господарського суду Донецької області від 30.06.2021 року у справі №905/484/21 скасувати в частині стягнення пені у розмірі 17 541,72 грн.;

- змінити рішення та у задоволенні позовних вимог ПрАТ "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод" до ПрАТ "МК "Азовсталь" в частині стягнення пені у розмірі 17 541,72 грн. відмовити;

- у разі якщо суд прийде до висновків про залишення рішення без змін, керуючись ст. 233 ГК, ст. 86 ГПК, зменшити суму пені на 90%;

- судові витрати покласти на позивача.

Відповідач не згоден з винесеним рішенням в частині стягнення пені в розмірі 17541,72 грн., вважає його прийнятим господарським судом в порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, без з`ясування всіх обставин справи, належної оцінки доводів відповідача.

Підставами скасування рішення апелянт вважає:

- позивач не підтвердив факт прострочення зобов`язань по договору відповідачем, тому на думку відповідача були відсутні підстави для стягнення пені;

- застосування будь-яких заходів юридичної відповідальності за порушення господарських зобов`язань до юридичної особи не віднесено законодавцем до об`єктів оподаткування ПДВ;

- пеня є спеціальною санкцією та не можуть бути об`єктом оподаткування податком на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності. Вважає за необхідне виключити з наданого позивачем розрахунку пені сум ПДВ;

- у позовній заяві позивачем не було визначено строк за який проведено розрахунок пені. Однак, на думку апелянта, суд першої інстанції проігнорував зазначені доводи відповідача та безпідставно стягнув з відповідача пеню в розмірі 17541,72 грн.

Стосовно клопотання про зменшення штрафних санкцій зазначає, що у підприємства відповідача, склалося скрутне фінансове становище, а саме:

- відповідно до звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) чистий фінансовий прибуток за 2019 рік склав 0 грн., наразі збитки підприємства відповідача за 2019 рік складають 5670917,00 грн.

- ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» є місто утворюючим для міста Маріуполя, розмір витрат на оплату праці в 2019 році склав 2 485 849, 00 грн., відрахування на соціальні заходи розмір яких за підсумками 2019 року склав 538 493, 00 грн., що, на думку відповідача, свідчить про соціальну відповідальність підприємства та сплату обов`язкових податків та зборів.

- факт знаходження міста Маріуполя в зоні проведення ООС є загальновідомим і не потребує доведення;

- зменшення розміру пені є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін. Крім того пеня - це фінансова санкція, спрямована на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не засіб безпідставного збагачення. Аналогічна правова позиція суду знайшла своє відображення постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 6-1120цс15, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 703/1181/16-ц, від 20.03.2019 у справі № 761/26293/16-ц, постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №916/2283/18, від 12.06.2019 у справі №904/4085/18, постанові Великої Палати Верховного суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, відповідач просив суд першої інстанції максимально зменшити розмір пені на 90% від суми, що підлягає стягненню з відповідача. Зазначене клопотання Відповідача було залишено без задоволення.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 86 ГПК України, не надав належної правової оцінки вищенаведеним доводам, не прийняв до уваги доводи відповідача та максимально не зменшив розмір пені на 90 %.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2021 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. - головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І. В., Медуниця О. Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 30.06.2021 року у справі №905/484/21 та встановлено учасникам справи строк до 16.08.2021 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань (у разі наявності), що пов`язані з розглядом апеляційної скарги із доказами надсилання їх копій іншим учасникам справи.

16.08.2021 року до канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод", м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область надійшов відзив №81 від 12.08.2021 року на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє просить суд рішення Господарського суду Донецької області від 30.06.2021 року у справі №905/484/21 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на користь Приватного акціонерного товариства "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод" 415 287,94 грн. основного боргу, 17 541,72 грн. пені та 6 492,45 грн. судового збору, - залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" - залишити без задоволення.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Медуниці О. Є., розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 року, на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача), було призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/484/21, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Чернота Л. Ф., судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 року розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 30.06.2021 року у справі №905/484/21 призначено на 06.10.2021 року 15:00 год.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Радіонової О. О. на дату слухання справи, розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 року, на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача), було призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/484/21, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Чернота Л. Ф., судді: Зубченко І. В., Барбашова С. В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 року, відкладено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 30.06.2021 року у справі №905/484/21 на 03 листопада 2021 року о 14:30 год. Явку представників сторін у судове засідання визнано необов`язковою.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді-члена колегії Барбашової С.В. на дату слухання справи, розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 року, на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача), було призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/484/21, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Чернота Л.Ф., судді: Зубченко І.В., Радіонова О.О.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.11.2021 просив суд задовольнити апеляційну скаргу, а у випадку відмови у задоволенні апеляційної скарги - вирішити питання щодо зменшення розміру пені.

У судове засідання 03.11.2021 року позивач не з`явився, уповноважених представників сторін не направив.

Відповідно до частини 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що позивач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштової кореспонденції.

Статтею 120 частинами 3, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 03.11.2021 р., не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті. Відсутність представника позивача у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Судове засідання проводилось у режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення, розміщеного за посиланням vkz.court.gov.ua ("EаsyCon") у відповідності до вимог статей 197, 222 ГПК України. Складено протокол судового засідання у відповідності до вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст. 270 цього Кодексу.

У відповідності до вимог частини 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухваши представника відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 04.12.2018 між Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (покупець, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Верхньодніпровський ливарно-механічний завод" (постачальник, позивач) укладено договір №089ЛС-02/732 (договір), за змістом п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити матеріали (ресурси) на умовах, передбачених договором.

Кількість, номенклатура ресурсів вказуються в специфікаціях до договору, які є його невід`ємною частиною (п.2.1 договору).

У розділі 3 договору сторони визначили умови і строки поставки, зокрема відповідно до п.3.1 договору поставка ресурсів здійснюється видами транспорту, вказаними в специфікаціях. Постачальник зобов`язується поставити ресурси на умовах поставки, вказаних в специфікаціях у відповідності до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2000 року.

За умовами п.3.2 договору строки поставки ресурсів вказуються в специфікаціях. У випадку поставки ресурсів у відповідності з графіком - графік оформлюється в якості додатку до контракту, який є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п.3.3 договору постачальник має право здійснити поставку ресурсів в інші строки виключно на підставі попередньої згоди покупця в письмовій формі.

Право власності на ресурси та ризик випадкового знищення або пошкодження ресурсів переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару (п. 3.4 договору).

Згідно з п.4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, вказаними в специфікаціях та включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

Ціна на ресурси може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін в даний договір. Зміна ціни після оплати ресурсів не допускається (п.4.2 договору).

У відповідності до п.4.3 договору загальна сума договору визначається як сумарна вартість ресурсів, поставка яких здійснюється згідно з доданими специфікаціями.

Згідно з п.5.1 договору оплата покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в договорі.

Відповідно до п.5.2 договору оплата за поставлені ресурси буде здійснюватись протягом строку, вказаного в специфікації, який розраховується з моменту поставки ресурсів та надання документів, вказаних в п.6.4 договору.

Датою оплати ресурсів вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунка покупця (п.5.3 договору).

Згідно з п.6.1 договору прийом ресурсів по кількості здійснюється згідно з вимогами Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 15.06.1965 №П-6 зі змінами та доповненнями, а також у відповідності до вимог ТУ та ГОСТ для даного виду ресурсів.

Відповідно до п.6.2 договору прийом ресурсів за якістю здійснюється одним з наступних способів, який обирає покупець:

- у відповідності до вимог Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 25.04.1966 №П-7 зі змінами та доповненнями, а також у відповідності до вимог ТУ та ГОСТ для даного виду ресурсів;

- за участі незалежної експертної організації, залученої покупцем.

Згідно з п.6.4 договору постачальник зобов`язаний надати покупцю до початку прийому ресурсів оригінали наступних документів: рахунок на оплату ресурсів; транспортні та супровідні документи; сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником); пакувальні документи; сертифікат санітарно-гігієнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (в передбачених законодавством випадках); акт прийому-передачі ресурсів (в 2-х екземплярах), оформлений зі сторони постачальника; інші документи, вказані в специфікації.

Пунктом 6.5 договору передбачено, що покупець вправі відмовитись від прийому поставлених ресурсів до надання документів, вказаних в п.6.4 договору.

Відповідно до п.7.1 договору за невиконання або неналежне виконання вимог договору сторони несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавством України.

У випадку порушення більше ніж на 30 календарних днів строку оплати ресурсів, покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої у відповідному періоді (п.7.2 договору).

Згідно з п.7.14 договору сплата неустойки, процентів за користування грошовими коштами, а також відшкодування збитків не звільняє сторін від необхідності виконання зобов`язань по договору.

Спори та розбіжності, які виникли у зв`язку з даним договором або які стосуються його додатків, змін, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть по можливості вирішуватись шляхом переговорів (п.9.1 договору).

Відповідно до п.10.4 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на укладення органами управління сторін, які мають відповідні повноваження (при наявності таких вимог).

Даний договір діє до 31.12.2019. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.5 договору).

Пунктом 10.6 договору передбачено, що по всім видам обов`язків і відповідальності сторін встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю 3 роки (за винятком строків позовної давності, які перевищують трирічний період у відповідності до діючого законодавства України).

Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками.

В рамках укладеного договору, сторонами підписано специфікацію №1 від 04.12.2018, специфікацію №8 від 11.06.2020, специфікацію №9 від 07.07.2020 (а.с. 16-18).

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 481 5599,18 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних (а.с.19-32).

Видаткові накладні підписані сторонами без заперечень, товар отримувався повноважним представником відповідача, що підтверджується довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, копії яких долучено до матеріалів справи.

Крім того, до матеріалів справи надані копії товарно-транспортних накладних (а.с.32-59).

Відповідач частково оплатив поставлений товар на суму 4400311,24 грн., що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 з 12.05.2020 до 01.03.2021, відкритого ПрАТ «ВЛМЗ» в АТ «КБ «Земельний капітал» та копіями платіжних доручень: № від 15.06.2020 на суму 377293,20 грн., № від 09.06.2020 на суму 182609,90 грн., № від 09.06.2020 на суму 412927,44 грн., № від 25.05.2020 на суму 447067,10 грн., № від 12.05.2020 на суму 277994,45 грн., № від 12.05.2020 на суму 325139,71 грн., № від 08.09.2020 на суму 164808,97 грн., № від 27.08.2020 на суму 335957,65 грн., № від 17.08.2020 на суму 746572,56 грн., № від 05.08.2020 на суму 180670,56 грн., № від 23.07.2020 на суму 307871,26 грн., № від 15.07.2020 на суму 173860,00 грн., № від 10.07.2020 на суму 113862,64 грн., № від 08.07.2020 на суму 225701,24 грн., № від 22.06.2020 на суму 127974,56 грн. (а.с. 60-78).

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №089ЛС-02/732 від 04.12.2018 позивач звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ", м. Маріуполь про стягнення основного боргу у розмірі 415 287,94 грн. та пені у сумі 17 541,72 грн.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідач не згоден з винесеним рішенням в частині стягнення пені в розмірі 17 541,72 грн., вважає необхідним виключити з наданого позивачем розрахунку пені сум ПДВ і у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 17541,72 грн. відмовити.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з твердженнями відповідача, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Стосовно не підтвердження факту прострочення зобов`язань по Договору і відсутності підстав для стягнення пені:

- у договорі (п.5.2) вказано, що оплата за поставлені Ресурси буде проводитись протягом строку, вказаного у специфікації;

- у специфікаціях №8 від 11 червня 2020 року та №9 від 07 липня 2020 року , які є додатком до договору, встановлено ціну та строк оплати поставлених Ресурсів - 10 календарних днів від дати їх поставки (п.5 Специфікацій), тобто, вартість Ресурсів, поставлених 24 серпня 2020 року.

Відповідач повинен був оплатити до 03 вересня 2020 року включно.

Отже, несплата відповідачем повної вартості отриманих ресурсів після 03 вересня 2020 року є порушенням зобов`язань, передбачених договором.

Копії договору та специфікацій додані до позовної заяви.

У видаткових та товаротранспортних накладних від 24 серпня 2020 року, за якими поставлялись ресурси, є підписи посадових осіб відповідача, які прийняли ці ресурси, підписи скріплені відбитками штампів, що свідчить про те, що позивач виконав свої зобов`язання по поставці, а відповідач лише частково оплатив вартість отриманих Ресурсів, сплативши платіжним дорученням № від 08.09.2020 р. тільки 164 808,97 грн. замість 580 096,91 грн., залишивши борг у сумі 415287,94 грн.

Стосовно строків, за який нараховується пеня, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

У позовній заяві та розрахунку суми позову вказано, що пеня за порушення строку оплати Ресурсів нараховується з 04 жовтня 2020 року, через 30 днів від настання строку оплати і на 10 березня 2021 року становить:

415287,94 грн. х 0,033% х 116 днів = 15897,22 грн.,

415287,94 грн. х 0,036% х 11 днів = 1644,54 грн.,

Загальна сума пені 17 541,72 грн., де - 415287,94 грн. - сума заборгованості, не сплачена через 30 днів від строку оплати, 0,033% - денна облікова ставка НБУ (подвійна) при ставці 6% річних, 0,036% - денна облікова ставка НБУ (подвійна) при ставці 6,5% річних, 116 днів - кількість днів порушення строку платежу при ставці 6% річних, 11 днів - кількість днів порушення строку платежу при ставці 6,5% річних, станом на 10 березня 2021 року. Тобто, вказана дата, з якої починається нарахування (04 жовтня 2020 року) та закінчується нарахування (10 березня 2021 року), а також зазначена кількість днів порушення строку платежу при ставках НБУ, які діяли в той період.

Згідно із ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Так, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу неустойки.

У даному випадку, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд об`єктивно оцінив, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступень виконання зобов`язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам: наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром заборгованості, поведінку винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків).

Встановивши відповідні обставини, суд вирішив питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд.

При цьому, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій.

У даному випадку, відповідачем не доведено, що причиною прострочення виконання грошового зобов`язання є обставини, які перебувають поза його волею, а стягнення штрафних санкцій у розмірі 17 541,72 грн. є неспівмірним з наслідками порушення, не відповідає засадам розумності і справедливості, перетворюється у несправедливо непомірний тягар для відповідача та може спричинити повне зупинення господарської діяльності товариства.

Так, аналізуючи матеріали справи, підстави та предмет позову, з огляду на доказову базу, судом вірно встановлено, що сторони уклали договір, на підставі якого здійснюється стягнення, в грудні 2018 року, тобто в умовах існування обставин, на які відповідач посилається як на такі, що ускладнюють виконання ним зобов`язань за договором (запровадження АТО, розташування поблизу лінії зіткнення та змін у транспортному сполучені).

Умови договору були погоджені сторонами та кожна з них прийняла на себе ризики відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань.

В свою чергу, відповідачем не доведено, що причиною прострочення виконання грошового зобов`язання є обставини, які перебувають поза його волею.

Звіт про сукупний дохід за 2019 рік відображає лише фінансові результати товариства за 2019 рік, у той час як клопотання про зменшення штрафних санкцій заявлено в 2021 році. До того ж, вказаний фінансовий документ не відображає загальне матеріальне становище товариства, його активи.

Враховуючи також інтереси позивача, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що внаслідок порушення грошового зобов`язання відповідачем по зазначеному договору позивач не отримав те, на що розраховував, тим самим не досяг очікуваних результатів від своєї господарської діяльності. Таким чином, у даному спорі відсутні підстави для зменшення пред`явлених до стягнення штрафних санкцій.

Щодо виключення ПДВ з розрахунку суми пені слід зазначити наступне.

Приписами статті 188.1 Податкового кодексу України, на яку посилається відповідач, обґрунтовуючи свої вимоги про виключення ПДВ з розрахунку суми пені за порушення грошового зобов`язання, розміщена у розділі V "Податок на додану вартість" і регулює порядок визначення бази оподаткування у разі постачання товарів/послуг і не стосується порядку нарахування пені при порушенні строку грошового зобов`язання.

Як вказано у статті 549 Цивільного кодексу України, пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочки виконання, а сума грошового зобов`язання, яке не виконане до цього часу - 415287,94 грн., на цю суму і нараховувалась пеня у відповідності з чинним законодавством і умовами договору.

Виключати суми ПДВ з суми нарахованої пені немає підстав, оскільки цей податок не нараховувався на суму неустойки через те, що при цьому не створювалась додаткова вартість, яка є основою нарахування цього податку, а застосовувався один з видів забезпечення виконання зобов`язання, передбачений чинним законодавством.

Стосовно зменшення суми штрафних санкцій в порядку статті 233 Господарського кодексу України судова колегія зазначає наступне.

Стаття 236 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним обґрунтованим, відповідати завданню господарського судочинства, визначеному Господарським кодексом України.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Стосовно посилання апелянта на постанови Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі №6-1120цс15, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 703/1181/16-ц, від 20.03.2019 у справі №761/26293/16-ц, постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №916/2283/18, від 12.06.2019 у справі №904/4085/18, постанові Великої Палати Верховного суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", положення частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Посилання відповідача на постанови Верховного Суду є неприйнятними з огляду на те, що такі постанови прийнято судами касаційної інстанції з огляду на іншу фактично-доказову базу у відповідних справах, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин, встановлених у справах, і за інших поданих сторонами й оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) прийнято відповідне судове рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, оскільки не відповідають вимогам закону, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Металургійнийний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 30.06.2021 року у справі №905/484/21 задоволенню не підлягає.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійнийний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 30.06.2021 року у справі №905/484/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 30.06.2021 року у справі №905/484/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 03.11.2021 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 08.11.2021 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова