ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1086/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нечепуренко А.П.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши заяву Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» (вх. №2-1292/21 від 21.10.2021) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі № 916/1086/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛОКВОРК» (49000, м. Дніпро, вул. Жуковського, буд. 1, )

до відповідача: Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» (65121, м. Одеса, пр. Небесної Сотні, буд. 32-А, )

про стягнення 678 897,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.09.2020 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 651 325 грн. 38 коп. суму основного боргу, 21481 грн. 82 коп. суму пені, 5506 грн. 68 коп. суму 3% річних за прострочення грошового зобов`язання, 583 грн. 32 коп. суму інфляційних втрат та витрати на оплату судового збору в розмірі 10 183 грн. 46 коп.

30.10.2020 господарським судом було видано наказ про примусове виконання рішення суду від 29.09.2020 по даній справі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2020 по справі №916/1086/20 в частині стягненні пені у сумі 6146 грн 14 коп, трьох процентів річних у сумі 1488 грн 91 коп та розподілу судових витрат скасовано. В задоволенні позову в частині стягнення пені у сумі 6146 грн 14 коп та трьох процентів річних у сумі 1488 грн 91 коп відмовлено. В решті рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2020 по справі №916/1086/20 залишено без змін, викладено його резолютивну частину у наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути з Державного підприємства "Одеський авіаційний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК" 651 325 грн 38 коп суму основного боргу, 15 335 грн 68 коп суму пені, 4017 грн 77 коп суму три проценти річних та 583,32 грн суму інфляційних втрат. Стягнути з Державного підприємства "Одеський авіаційний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК" 10 051 грн 07 коп судового збору за подання позову. В решті позову відмовити".

Крім того, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 по справі № 916/1086/20 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК" на користь Державного підприємства "Одеський авіаційний завод" 171 грн 70 коп судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 по справі № 916/1086/20 Господарським судом Одеської області було видано відповідні накази від 09.02.2021.

21.10.2021 до Господарського суду від Державного підприємства "Одеський авіаційний завод" надійшла заява, відповідно до якої останнє просить суд визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню та витребувати наказ від 09.02.2021 щодо стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК" 10 051 грн 07 коп судового збору за подання позову.

23.10.2021 ухвалою Господарського суду Одеської області прийнято заяву Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» (вх. №2-1292/21 від 21.10.2021) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі № 916/1086/20 до розгляду. Розгляд заяви призначено на "01" листопада 2021 року о 14:40 год.

В судове засідання 01.11.2021 учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали суду від 23.10.2021 на адреси електронної пошти, причини неявки суду не повідомили, позивач жодної письмової правової позиції по суті заяви до суду не надав.

В обґрунтування поданої заяви відповідач (боржник) зазначає, що, на момент подання позивачем заяви про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом, ТОВ "КЛОКВОРК" не було вказано той факт про погашення відповідачем в повному обсязі вказаної заборгованості зі сплати судового збору перед позивачем.

Відповідач стверджує, що на виконання постанови суду апеляційної інстанції 09.02.2021 Господарським судом Одеської області видано виконавчий документ про стягнення з ДП «Одеський авіаційний завод» на користь позивача 10051,07 грн. судового збору та 06.10.2021 відкрито виконавче провадження №66876802. При цьому, відповідачем сплачено на користь ТОВ "КЛОКВОРК" 10051,07 грн. судового збору відповідно до платіжного доручення № 259 від 01.02.2021.

Розглянувши заяву ДП «Одеський авіаційний завод» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ч.1-4 ст. 328 ГПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Аналіз вказаної норми закону дає підстави вважати, що є такі підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню: - якщо такий наказ було видано помилково; - якщо обов`язок боржника відсутній у зв`язку з припиненням; - якщо обов`язок боржника відсутній у зв`язку з добровільним виконанням боржником чи іншою особою; - з інших причин.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження сплати, серед іншого, судового збору в розмірі 10051,07 грн. ДП «Одеський авіаційний завод» надано платіжне доручення № 259 від 01.02.2021 на суму 314829,42 грн.

Перевіривши відповідність доводів заявника нормам українського законодавства та фактичним обставинам, з`ясованим у процесі розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, господарський суд відмовляє в її задоволенні, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997). Зокрема, у рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" від 29.06.2004 (заява №18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-III; "Ясіуньєне проти Латвії", заява № 41510/98, § 45, 6 березня 2003 року) - п. 53.

ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01 (рішення від 07.06.2005) ЄСПЛ вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Із моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили.

Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 328 Господарського процесуального кодексу України визначає можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

Отже, дослідженню, в даному випадку, підлягають обставини наявності визначених процесуальним законодавством підстав визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Процесуальним законодавством передбачено підстави, за якими наказ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Згідно з п. 22.4. Закону України від 5 квітня 2001 року N 2346-III "Про платіжні системи та переказ грошей в України" під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

В п. 2.14. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті , затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за № 377/8976, встановлено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня".

Згідно з пунктом 3.1 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За таких обставин документом про сплату грошових коштів є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

В підтвердження сплати 10051,07 грн. судового збору заявником подане платіжне доручення № 259 від 01.02.2021 без відмітки банку про проведення платежу та відмітки про одержання банком платіжного документу та виконання платіжного доручення.

Таким чином, дане платіжне доручення не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки у вказаному документі не зазначено прізвище, ім`я, по батькові уповноважених посадових осіб банку, зокрема, бухгалтера та керівника установи та їх підписи, а тому не може бути прийняте судом як належний доказ сплати заборгованості у встановленому законом порядку.

Відтак, заявником не доведено належним доказами те, що судовий збір в розмірі 10051,07 грн., стягнутий на користь ТОВ "КЛОКВОРК" на підставі постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі № 916/1086/20, є погашеним в повному обсязі шляхом його сплати відповідачем, а наказ Господарського суду Одеської області від 09.02.2021 є таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, заявником (боржником) не доведено належними та допустимими доказами виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі № 916/1086/20 у добровільному порядку та не надано доказів відсутності в нього обов`язку повністю чи частково виконати зазначене рішення.

Враховуючи викладене, суд визнає подану заяву Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» про визнання наказу (виконавчого документу) таким, що не підлягає виконанню, необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 4 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 233, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволенні заяви Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» (вх. №2-1292/21 від 21.10.2021) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі № 916/1086/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 08.11.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 08.11.2021р.

Суддя О.В. Цісельський