ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
СУДОВИЙ НАКАЗ
"04" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3340/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф., розглянувши заяву (вх. №3449/21 від 03.11.2021р.) Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх" про видачу судового наказу,-
Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх" про видачу судового наказу про стягнення із боржника заборгованості у сумі 25 170,46 грн.
Департамент комунальної власності Одеської міської ради на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду, копію договору оренди № 6/007 від 01.04.1996 р.(нова редакція від 21.04.2006р.) з додатком. Копія Додаткового договору № 2 від 15.02.2016 р. Копія Додаткового договору № 3 від 16.01.2019р. Копія претензії від 01.06.2021 р. № 01-13/2433. Копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Оригінал розрахунку заборгованості від 06.10.2021 р. Копія довіреності Мікуленка В.В. Копія довіреності Слободянюк О.С. Копія довіреності представника.
15.02.2016 р. Додатковим договором № 2 назву Орендодавця змінено на Департамент комунальної власності Одеської міської ради, згідно з рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 р. № 384 - VI «Про затвердження положень про виконавчі органи Одеської міської ради», строк дії продовжено до 15.01.2019 р., місячна орендна плата перерахована та на Орендаря покладено обов`язок застрахувати Об`єкт оренди на користь Орендодавця на повну вартість Об`єкта оренди за експертною оцінкою, на термін один рік з наступним щорічним продовженням дії договору страхування.
16.01.2019 р. Додатковим договором № 3 термін дії договору продовжено до 16.12.2021 р. та перерахована місячна орендна плата.
Згідно з п. 2.1. Договору орендна плата визначається на підставі ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 04.10.1995 року зі змінами та доповненнями, рішень Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради.
Умовами п. 2.2. Договору передбачено, що за орендоване приміщення Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, з « 16» січня 2019 р. в розмірі 3 971,10 (три тисяці дев`ятсот сімдесят одна) гривня 10 копійок (без урахування ПДВ та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати на місяць. Розмір орендної ставки за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 2.4. Договору Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.
Вищезазначена цивільно-правова норма має імперативний характер. Однак, в порушення цієї вимоги законодавства України, Відповідач неналежним чином виконує взяті на себе за договором оренди зобов`язання. Орендарем систематично не сплачується орендна плата або сплачується не в повному обсязі, що є порушенням умов договору, визначених в п.п. 2.2., 2.4. договору оренди (щодо сплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі). Тим самим, Відповідачем також порушуються вимоги ст. 762 Цивільного кодексу України, ст. 17 та ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якими визначені обов`язки орендаря по сплаті орендної плати.
Відповідно до розрахунку заборгованості від 14.09.2021 року сума заборгованості з орендної плати становить 23 198,20 грн.
Згідно з п. 5.2. договору оренди, відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 549 Цивільного кодексу України, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», Відповідачу нарахована пеня за несвоєчасне внесення орендної плати. Станом на 30.09.2021 р. сума пені становить 1 972,26 грн.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, статей 525.526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов язання.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.07.2018 р. по справі 903/125/18.
Як зазначає Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові № 903/125/18 від 24.07.2018 р., проаналізувавши зміст ст. ст. 549, 625 ЦК України, інфляційні та відсотки річні є грошовим зобов`язанням, так само як і пеня. Законодавець не обмежував поняття «грошової заборгованості», визначеної статтею 148 Господарського процесуального кодексу України, певним її видом, а лише обмежив сумою такої заборгованості - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З метою досудового врегулювання спору 01.06.2021 р. за вих. № 01-13/2433 Департаментом на адресу орендаря направлено претензію, згідно з якою в добровільному порядку запропоновано сплатити заборгованість з орендної плати у сумі 18.436,88 грн. та пені у сумі 1 053,03 грн.
Відповідач отримав вищезгадану претензію про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Розглянувши заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх" заборгованості у сумі 25 170,46 грн., господарський суд дійшов наступного висновку.
Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.1 ст.154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлений обов`язок суду зазначити у судовому наказі посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги, суд зазначає наступне.
Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Вищезазначена цивільно-правова норма має імперативний характер. Однак, в порушення цієї вимоги законодавства України, боржник неналежним чином виконує взяті на себе за договором оренди зобов`язання. Орендарем орендна плата сплачується не у повному обсязі, що є порушенням умов договору, визначених в п.п. 2.2., 2.4. договору оренди (щодо сплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі). Тим самим, боржником також порушуються вимоги ст. 762 Цивільного кодексу України, ст. 17 та ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна, якими визначені обов`язки орендаря по сплаті орендної плати.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з п.7 ч.1 ст.155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст.157 Господарського процесуального кодексу України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
За приписами ч. 1 ст.159 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Враховуючи вищевикладене, заява Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх" про видачу судового наказу та стягнення 25 170,46 грн., підлягає задоволенню.
Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі покладаються судом на боржника відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 148, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд -
3.Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
4.Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
5. Повідомити боржника, що:
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.157 ГПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили: ______________________________.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: __________________________.
Дата видачі судового наказу стягувачу: _____________________________________.
Суддя Гут Сергій Федорович