ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р. м. Рівне Справа № 918/697/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Фесюк О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ"

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором поставки № 53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 року

за зустрічним позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ"

про стягнення штрафних санкцій в сумі 104 011 грн. 22 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Щевченко К.Ю. (в режимі відеконференції);

від відповідача: Осіпчук О.Ю. (в режимі відеконференції).

Описова частина:

19 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТ- КОМФОРТ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором поставки № 53-122-01-20-10280 від 30 грудня 2020 року в сумі 843 637 грн. 58 коп., з яких: 838 800 грн. 12 коп. заборгованість, 3 998 грн. 66 коп. 3% річних, 838 грн. 80 коп. збитків від інфляції.

Ухвалою суду від 25.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/697/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ- КОМФОРТ" до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості в сумі 843 637 грн. 58 коп. Визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначити на 14 вересня 2021 року.

Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 28 вересня 2021 року.

Ухвалою суду від 18 вересня 2021 року прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом у справі №918/697/21, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом, підготовче засідання у справі №918/697/21 відкладено на 28 вересня 2021 року.

Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 19 жовтня 2021 року.

19 жовтня 2021 року через відділ канцелярії відповідачем за первісним позовом подано заяву в якій зазначено про часткову оплату заборгованості в сумі 50 000, 00 грн, також повідомлено про невірне зазначення призначення платежу, однак врегулювання між сторонами даної описки та зарахування зазначеної суми на часткову оплату заборгованості згідно спірного договору.

19 жовтня 2021 року через відділ канцелярії позивачем за первісним позовом подано пояснення по справі, в яких останній підтвердив обставини, щодо невірного вказання призначення платежу, а саме договору та накладної згідної якої здійснювалася оплата, також зазначив про отримання листа відповідача із виправленням реквізитів.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 02 листопада 2021 року.

26 жовтня 2021 року через відділ канцелярії відповідачем за первісним позовом подано заяву в якій зазначено що часткова оплата заборгованості в сумі 50 000, 00 грн була зарахована у сплату боргу за іншим договором, який не є предметом спору у даній справі.

У судовому засіданні 02 листопада 2021 року позивач підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві, також визнав зустрічний позов, в свою чергу відповідач визнав первісний позов в частині основної суми боргу та підтримав зустрічний позов, просив суд задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та задоволення зустрічного позову та зарахування зустрічних вимог.

Мотивувальна частина

30.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ" (надалі - позивач) та ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС" (надалі - відповідач) укладено договір поставки № 53-122-01-20-10280 (надалі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору позивач зобов`язується поставити і передати у власність відповідачу продукцію, а відповідач, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору).

Позивач здійснив поставку продукції у повному обсязі виконавши всі умови договору на загальну суму 838 800, 12 грн з ПДВ. Даний факт підтверджується наступними документами: видаткова накладна №28 від 21.04.2021 року; ярлик на придатну продукцію №1-6-98 від 28.04.2021 року; податкова накладна (з квитанцією) № 5 від 21.04.2021 року.

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за якісну поставлену продукцію здійснюється відповідачем за умови реєстрації позивачем податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС". Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

З матеріалів справи вбачається, ярлик на продукцію був підписаний 28.04.2021 року, відтак враховуючи умови договору (умова щодо відтермінування оплати на 45 днів) кінцевий строк оплати продукції наступив 13.06.2021 року.

Судом з`ясовано, станом на момент подання позову відповідач з позивачем не розрахувався, отже сума основного боргу відповідача становить 838 800, 12 грн з ПДВ.

Вбачається, з метою безпосереднього врегулювання спору, 01.07.2021 року позивач направив відповідачу досудову вимогу про оплату поставленої продукції, проте відповіді не отримав.

В ході розгляду справи, уповноважений представник відповідача визнав позов.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений договір за своїм змістом є договором поставки та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж Кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом вище, строк оплати отриманого відповідачем товару є таким що настав та, відповідно, і обов`язок покупця оплатити отриманий товар.

Однак, матеріали справи не містять доказів виконання покупцем свого зобов`язання по оплаті отриманого товару за вказаними вище договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 838 800, 12 грн, а вимога позивача про стягнення з відповідача існуючої заборгованості є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджена та належить до задоволення.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 998, 66 грн та інфляційні збільшення в розмірі 838,80 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що останній здійснено арифметично вірно, та у відповідності до обставин справи та вимог закону, отже вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 998, 66 грн та інфляційні збільшення в розмірі 838,80 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю в заявленому розмірі.

У відповідності до пункту 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 9 статті 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем в якості судових витрат заявлено до стягнення суму сплаченого судового збору в розмірі 12 654 грн 56 коп.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд на підставі ст. 130 ГПК України зменшити розмір судового збору на 50 відсотків та повернення такої суми для позивача з державного бюджету України.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", ч. 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, вбачається, що умовою для зменшення розміру сплаченого судового збору, є визнання позову відповідачем.

Однак, як вбачається з відзиву на позовну заяву, ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС" було визнано позов в частині стягнення основної суми боргу і заперечено щодо стягнення інфляційних втрат та 3 процента річних.

Отже відповідачем не визнано позов в повному обсязі, як передбачає ч. 1 ст. 130 ГПК України.

Крім того, судом враховано, що даний спір виник через нанележне виконання умов договору саме відповідачем і через дії останнього позивач звернувся до суду.

Відтак, суд покладає сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ" судовий збір в розмірі 12 654 грн 56 коп на ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС".

Окрім того, як зазначалося вище, в ході розгляду справи ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС" було заявлено зустрічну позовну вимогу до Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ", щодо стягнення штрафних санкцій за договором поставки № 53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 року.

Щодо поданого зустрічного позову, суд зазначає наступне.

У договорі № 53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 року сторони погодили, що продукція поставляється в строк по 27.02.2021 (пункт 3.1).

У відповідності до п.8.4 договору № 53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 року датою поставки продукції вважається дата підписання видаткової накладної або накладної Вантажоотримувачем.

У відповідності до видаткової накладної № 28 від 21.04.2021 року TOB "АРТ - КОМФОРТ" здійснив поставку продукції на суму 838 800, 12 грн. - 23.04.2021 року. тобто із прострочкою у 54 дні.

У пункті 9.1 договору сторони погодили, що у випадку порушення строків поставки "Постачальник" зобов`язується сплатити "Замовнику" пеню у розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять днів, "Постачальник" додатково сплачує "Замовнику" штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Суд зазначає, у відповідності до п.2.1 та 3.1 договору № 53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 ТОВ "АРТ - КОМФОРТ" зобов`язувався поставити продукцію на суму 838 800,12 грн у строк до 27.02.2021 року. У відповідності до видаткової накладної № 28 від 21.04.2021 поставка продукції здійснена 23.04.2021 року.

Відтак, враховуючи факт доведення прострочення виконання зобов`язання в частині поставки товару у строки, суд вбачає правомірним у відповідності до п.9.1 договору № 53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 року, здійснено відповідачем за первісним позовом нарахування пені та штрафу.

Розрахунок суми штрафу: 838 800,12 грн х 7% = 58 716,01 грн штрафу, а також 58 716,01 грн пені за період прострочення з 28.02.2021 року до 22.04.2021 року.

Таким чином розмір штрафних санкцій за договором № 53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 року складає 45 295,21 грн + 58 716,01 грн = 104 011,22 грн.

Судом враховані наступні норми права, які регулюють нарахування штрафних санкцій.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України зазначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, крім випадків передбачених законом або договором.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Зобов`язання має бути виконано в строк встановлений договором (ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді, грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Судом з`ясовано, позивачем за первісним позов порушено умови договору в частині вчасності поставки товару, відтак відповідач за первісним позовом правомірно користався своїм правом та нарахував штрафні санкції передбачені договором.

Крім того, уповноважений представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні визнав позов в повному обсязі.

Враховуючи зазначені вище обставини, судом встановлено, зустрічний позов обґрунтований, правомірний а тому підлягає до задоволення.

Перевіривши подані розрахунки штрафних санкцій ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС", судом встановлено, такі здійснені арифметично вірно у відповідності до умов договору та норм законодавства України.

Відтак, суд задовольняє зустрічну позовну заяву та стягує з Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ" на користь ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС" сім відсотків штрафу в розмірі 58 716, 01 грн, а також пені в розмірі 58 716,01 грн пені за період прострочення з 28.02.2021 року до 22.04.2021 року.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп.

Окрім того, суд зазначає наступне.

У відповідності до частини 11 стаття 238 ГПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Враховуючи зазначене, у порядку частини одинадцятої статті 238 та частини одинадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України суд проводить зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають до стягнення за первісним та зустрічним позовами.

Зарахувати зустрічні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ" до про стягнення 45 295,21 грн пені, 58 716,01 грн - штраф та 2 270 грн судового збору у рахунок погашення первісних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ" про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 838 800,12 грн заборгованості за договором поставки №53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 року, 3% річних у розмірі 3 998, 66 грн, 838,80 грн сума збитків від інфляції та 12 654, 56 грн судового збору.

Крім того, судом враховано наступні норми ГПК України при вирішенні даного спору.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначене, зарахування між сторонами зустрічних вимог в порядку статті 238 ГПК України суд стягує з Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "РІВНЕНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ" 732 518, 90 грн заборгованості за договором поставки №53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 року, 3% річних у розмірі 3 998, 66 грн, 838,80 грн сума збитків від інфляції та 12 654, 56 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задоволити.

2. Стягнути з Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "РІВНЕНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ" 838 800,12 грн заборгованості за договором поставки №53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 року, 3% річних у розмірі 3 998, 66 грн, 838,80 грн сума збитків від інфляції та 12 654, 56 грн судового збору.

3. Зустрічний позов задоволити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 45 295,21 грн пені, 58 716,01 грн - штраф та 2 270 грн судового збору.

У порядку частини одинадцятої статті 238 та частини одинадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України провести зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають до стягнення за первісним та зустрічним позовами.

Зарахувати зустрічні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ" про стягнення 45 295,21 грн пені, 58 716,01 грн - штраф та 2 270 грн судового збору у рахунок погашення первісних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ" про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 838 800,12 грн заборгованості за договором поставки №53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 року, 3% річних у розмірі 3 998, 66 грн, 838,80 грн сума збитків від інфляції та 12 654, 56 грн судового збору.

Після проведення зустрічного зарахування грошових сум та судового збору, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами:

5. Стягнути з Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "РІВНЕНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ідентифікаційний код: 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КОМФОРТ" (03151, м. Київ, вул. Керченська, буд 7/7, ідентифікаційний код: 35212500) 732 518, 90 грн заборгованості за договором поставки №53-122-01-20-10280 від 30.12.2020 року, 3% річних у розмірі 3 998, 66 грн, 838,80 грн сума збитків від інфляції та 12 654, 56 грн судового збору.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 08 листопада 2021 року.

Суддя Торчинюк В.Г.