ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"27" жовтня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/939/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
при секретарі судового засідання Пелехатій А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Доненко В.В. (на підставі ордеру);
від відповідача: Яловенко К.Б. (на підставі ордеру);
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ про компенсацію витрат на правничу правову допомогу (вх. ГСОО №2-1280/21 від 19.10.2021 року) по справі № 916/939/21
про стягнення 991 073 530, 82 грн.
07.04.2021 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО», в якому просив суд стягнути з відповідача 991073530,82 грн. заборгованості.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.10.2021 року позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» заборгованість у розмірі 991073530,82 грн., а також 794500,00 грн. витрат по сплаті судового збору та призначено у справі судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 27.10.2021 року о 14:00.

19.10.2021 року судом отримано від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» заяву про компенсацію витрат на правничу допомогу (вх. ГСОО №2-1280/21), в якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з відповідача суму грошових коштів у розмірі 30985612,93 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач посилається на те, що витрати на правничу допомогу є цілком співмірними, справедливими та обґрунтованими зважаючи на складність справи, час витрачений адвокатами на виконання відповідної роботи (наданих послуг) та впливом на репутацію позивача. Позивач зазначає, що розгляд справи відбувався фактично 6 календарних місяців, проведено велику кількість судових засідань, підготовлено та подано безліч процесуальних документів. Також позивач вказує, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, з урахуванням: 1) ціни позову, оскільки розмір витрат на правничу допомогу, складає у відсотковому значенні 3,12 % від ціни позову (ціна позову 991 073 530,82 грн.), що є цілком пропорційним до предмету спору; 2) значенням справи для сторін, адже дії відповідача спрямовані на приховування заборгованості, які стали передумовою звернення до суду із цим позовом, фактично паралізували діяльність ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ», оскільки у зв`язку з не оплатою за товар у такій значній сумі, позивач не мав та не має можливості вести у звичному режимі господарську діяльність та отримувати з неї прибутки; 3) можливістю впливу на репутацію позивача результату вирішення справи, зважаючи на великий інтерес до процесу з боку засобів масової інформації, у тому числі зважаючи на існуючий корпоративний конфлікт та неправомірні дії з боку кінцевого бенефіціара ТОВ «ЦЕТЕХНО», по відношенню до всіх підприємств групи компаній ЦИТРУС, 4) публічного інтересу до справи, оскільки розвиток взаємовідносин сторін безпосередньо впливає на функціонування всього ринку побутової електроніки в Україні.

Крім цього, позивач звертає увагу на поведінку ТОВ «ЦЕТЕХНО» під час розгляду справи, що виражалася, зокрема, у неналежному користуванні процесуальними правами, недотриманні процесуальних строків, встановлених законом та судом, подання ТОВ «ЦЕТЕХНО» безпідставних заяв про залишення позову без розгляду, про призначення експертиз, що безумовно призвело до затягування розгляду справи.

Також позивач посилається на те, що жодних дій з боку відповідача щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадій розгляду справи, не вчинялось.

27.10.2021 року судом отримано від ТОВ «ЦЕТЕХНО» клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх. ГСОО №28529/21), в якій відповідач просить суд зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 15000,00 грн.

Обґрунтовуючи подане клопотання, відповідач зазначає, що справу № 916/939/21 не можна віднести до категорії складних справ, предметом позовних вимог у справі є стягнення заборгованості за договором поставки, правовідносини щодо поставки товарів є широко розповсюдженими у сфері господарської діяльності, елементи правовідносин з поставки є стандартними, включають звичайний склад учасників справи, права та обов`язки учасників них правовідносин чітко врегульовані положеннями цивільного та господарського законодавства, ні предметний, ні юридичний об`єкт правовідносин щодо поставки товарів також не є складним. Також відповідач звертає увагу, що надані позивачу юридичні послуги є стандартними при розгляді подібних справ та не можуть вважатися складними роботами. Отже розмір заявлених витрат не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом позивача робіт.

ТОВ «ЦЕТЕХНО» вважає, що обсяг робіт та час на їх виконання, наведені позивачем у додатку № 1 до акта наданих послуг від 13.10.2021 необґрунтовано завищенні, частково послуги, надані адвокатами не є необхідними для розгляду справи, а відповідно заявлений розмір витрат на правничу допомогу є не співмірним до зазначених категорій.

Відповідач зауважує, що ціна позову у справі 916/939/21 є істотною, проте лише ціна позову не може бути єдиним або пріоритетним критерієм для визначення розміру витрат па правничу допомогу та вважає, що співвідношення винагороди адвоката у відсотках до ціни позову не може вважатись універсальним методом для визначення розумності розміру винагороди адвоката. Такий критерій має застосовуватись у взаємозв`язку з обсягом робіт та послуг адвоката, їх складністю та часом на їх виконання.

За таки обставин відповідач вважає, що обсяг робіт АО «Комплекс Груп» та час на їх виконання є необґрунтовано завищеним, необ`єктивним і неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, впливом на репутацію та публічним інтересом до справи.

Щодо гонорару (додаткової винагороди) АО «Комплекс груп» у розмірі 29732 205,93 грн., відповідач зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, на підставі чого заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути зменшений судом.

27.10.2021 року у судове з`явилися представнии сторін, представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, представник відповідача наполягав на його задоволенні.

У судовому засіданні від 27.10.2021 року суд оголосив вступну та резолютивну частини додаткового рішення та повідомив, що повний текст буде складено 03.11.2021 року.

Розглянувши заяву ТОВ ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ про компенсацію витрат на правничу правову допомогу (вх. ГСОО №2-1280/21 від 19.10.2021 року) по справі № 916/939/21, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке:

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним приписам Конституції України кореспондує стаття 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч.3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 1-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При застосуванні критерію у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі № 904/1169/17 та від 05.03.2020 у справі № 911/471/19.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

В силу статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі №910/16803/19.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу: як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду згідно додаткової постанови від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19[1].

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, із матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві позивачем було заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу, а також представником позивача у судовому засіданні до закінчення судових дебатів заявлено про необхідність стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді та надання доказів, які підтверджують понесені позивачем витрати, після ухвалення рішення суду.

Тобто, суд встановив, що позивачем виконано вимоги процесуального закону і подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу разом із доказами про розмір понесених витрат у встановлений процесуальним законом строк.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, заявник надав суду такі документи:

- копію договору про надання правової допомоги від 17.03.2021 року;

- копію додаткової угоди від 22.03.2021р. до Договору про надання правової допомоги від 17.03.2021 року;

- копію акту наданих послуг від 13 жовтня 2021 року на суму 30 985 612, 93 грн, з додатком № 1 (Детальний опис наданих послуг за комплексне юридичне супроводження спору по справі № 916/939/21 в господарському суді Одеської області);

- копію рахунка на оплату №157/ГТ від 18.10.2021 року на суму 30985612,93 грн.;

-копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю Доненка В.В., Вороновської О.В.. Доненко О,В., Шмалька Ю.А. копія ордерів на надання правової допомоги Донецка В.В., Вороновської О.В., Доненко О,В., Шмалька Ю.А..

Судом встановлено, що 17.03.2021 року між ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» (Замовник) та АО «КОМПЛЕКС ГРУП» (Виконавець) укладено договорів про надання правової допомоги, відповідно до п.1.1 якого, Виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.

Згідно п. 2.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання І діє до 17 березня 2022 року включно.

Пунктом 3.1 передбачено, що за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2. Договору Замовник сплачує Виконавцю винагороду відповідно до додаткових угод, які є невід`ємними частинами цього Договору, та які визначають обсяг послуг, порядок їх надання, вартість послуг, порядок та спосіб розрахунку винагороди та її оплати.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору, розмір оплати праці Виконавця при наданні правової допомоги, а також умови та порядок/розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього Договору. За домовленістю Сторін, оплата правової допомоги може здійснюватися також у вигляді передоплати або авансу.

Додатковою угодою від 22.03.2021 року до договору про надання правової допомоги від 17.03.2021 року Сторони домовились про комплексне юридичне супроводження Виконавцем спору Замовника із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕТЕХНО» (за позовною заявою ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» до ТОВ «ЦЕТЕХНО» про стягнення боргу в розмірі 991 073 530, 82 грн. (дев`ятсот дев`яносто один мільйон сімдесят три тисячі п`ятсот тридцять гривень 82 копійки).

Пунктом 2 додаткової угоди сторони погодили вид правових послуг, а пунктами 3,4

погодили вартість таких послуг

Відповідно до п.6 додаткової угоди, обсяг витраченого часу по кожному документу, виконаній роботі (наданій послузі) зазначається Виконавцем в Детальному опису наданих Виконавцем послуг (додаток № 1 до Акту наданих послуг).

Згідно п.8 додаткової угоди, у разі ухвалення судом (господарським судом Одеської області, Південно-західним апеляційним господарським судом, Верховним Судом у складі Касаційного господарського Суду) рішення на користь Замовника, а саме задоволення позовних вимог Замовника, Замовник зобов`язується додатково до гонорару, який буде розраховано відповідно до пунктів 3 та 4 даної додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 17.03.2021 року сплатити Виконавцю винагороду, яка входить до складу гонорару, за складність справи та її значення для Замовника в розмірі 3% від суми фактично задоволених майнових вимог, що становить орієнтовно 29 732 205,93 грн.

Як передбачено п.10 додаткової угоди, оплата послуг Виконавця здійснюється протягом 120-ти банківських днів з моменту підписання сторонами Акту наданих послуг, на підставі виставленого Виконавцем рахунку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця, зазначений в Акті наданих послуг. Замовник має право здійснювати авансові платежі по даному договору.

За п.11 додаткової угоди, виконавець надає Замовнику Акт наданих послуг з детальним описом наданих послуг по факту винесення рішення в окремій судовій інстанції (додаток до акту наданих послуг), який має бути підписаний Замовником на протязі 5-ти календарних днів з моменту отримання. В окремих випадках Виконавець має право надавати на підписання проміжні акти наданих послуг.

Відповідно до п.12 додаткової угоди, дана додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 17.03.2021р. набуває чинності з моменту підписання її сторонами та є невід`ємною частиною договору про надання правової допомоги від 17.03.2021р.

Актом наданих послуг від 13.10.2021 року у п.1.1 визначено, що було здійснено комплексне юридичне супроводження спору за позовною заявою ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» до ТОВ «ЦЕТЕХНО» про стягнення боргу в розмірі 991 073 530, 82 грн. в Господарському суді Одеської області по справі №916/939/21 за період з 22.03.2021p.no 12.10.2021р.

Згідно п 1.2, 1.3 акту наданих послуг, вартість фактично наданих послуг за комплексне юридичне супроводження спору за позовною заявою ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» до ТОВ «ЦЕТЕХНО» про стягнення боргу в розмірі 991 073 530, 82 грн. в Господарському суді Одеської області по справі №916/939/21 за період з 22.03.2021р. по 12.10.2021р. розрахована відповідно до договору про надання правової допомоги від 17.03.2021р. та додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 22.03.2021р. та складає 30 985 612, 93 грн. без ПДВ, з яких 1 253 407, 00 грн. вартість фактично наданих послуг (гонорару) та 29 732 205, 93 грн. додаткова винагорода (складова гонорару).

Сторонами договору погоджено детальний опис наданих Виконавцем послуг за комплексне юридичне супроводження спору між ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" та ТОВ "ЦЕТЕХНО" в Господарському суді Одеської області по справі № 916/939/21 на підставі договору про надання правової допомоги від 17 березня 2021р. за період з 22.03.2021 по 12.10.2021 р. на загальну суму 30 985 612,93 грн.

Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Даний висновок повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.10.2019 у справі N 922/445/19.

З огляду на викладене, суд встановив, що позивач ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" поніс фактичні витрати на правову допомогу у розмірі 1 253 407, 00 грн. та з огляду на співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову і значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, суд вважає такі витрати співмірними, неминучими, реальними та такими, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Між тим, крім фактичних витрат на правову допомогу, позивачем заявлено про додаткову винагороду адвоката у розмірі 29 732 205, 93 грн., з цього приводу суд зазначає таке:

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

У частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема , відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 27 липня 2021 року у справі № 920/26/21.

Отже, оцінюючи правомірність вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в частині додаткової винагороди адвоката, понесених позивачем, керуючись засадами справедливості та верховенства права, суд дійшов висновку про необґрунтованість та непропорційність заявленої суми додаткової винагороди складності справи та обсягу виконаної адвокатом позивача правової роботи, оскільки така сума додаткової винагороди адвоката у розмір 29732205,93 грн. є занадто завищеною та не відповідає принципам реальності, розумності, необхідності та неминучості витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з чим, на думку суду, розумним та справедливим у даній справі буде сума додаткової винагороди у розмірі фактичних наданих послуг, що становить 1253407,00 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ про компенсацію витрат на правничу правову допомогу (вх. ГСОО №2-1280/21 від 19.10.2021 року) по справі № 916/939/21, на підставі чого витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у загальному розмірі 2506814, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 232, 236-238, 240-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ТОВ ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ про компенсацію витрат на правничу правову допомогу (вх. ГСОО №2-1280/21 від 19.10.2021 року) по справі № 916/939/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕТЕХНО (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 41, ) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2506814/два мільйони п`ятсот шість тисяч вісімсот чотирнадцять/грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 03.11.2021 року.

Суддя Ю.М. Невінгловська