ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.11.2021 Справа № 908/2282/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 908/2282/21

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства Фенікс (70312, Запорізька обл., Розівський р-н, с. Зоря, вул. Миру, б. 136, ідентифікаційний код юридичної особи 31142461)

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Пологівська районна державна адміністрація Запорізької області (70600, Запорізька обл., м. Пологи, вул. Єдності, б. 32).

про визнання недійсним рішення та статуту

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ

До Господарського суду Запорізької області звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до Селянського (фермерського) господарства Фенікс, в якому просять визнати недійсним рішення засновника СФГ «Фенікс» ОСОБА_3 від 30.07.2020 про затвердження нової редакції статуту СФГ «Фенікс», а також визнати недійсною нову редакцію статуту СФГ «Фенікс», яка затверджена рішенням засновника СФГ Фенікс ОСОБА_3 від 30.07.2020 та зареєстрована 31.07.2020.

06.08.2021 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 908/2282/21, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 16.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2282/21, присвоєно справі номер провадження № 35/139/21, призначено підготовче засідання.

03.11.2021 до суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку приписів ст. ст. 136-139 ГПК України, згідно з яким просить суд:

- накласти арешт на врожай сільськогосподарської культури соняшника 2021 року врожаю, що належить СФГ «Фенікс» та знаходиться на 11 земельних ділянках загальною площею 131,8994 га., які перебувають на праві користування у СФГ «Фенікс»: 1) земельна ділянка, загальною площею 14,7799 га., кадастровий номер - :02:004:0012 (номер запису про речове право - 42113362); 2) земельна ділянка, загальною площею 7,3899 га., кадастровий номер - :02:004:0011 (номер запису про речове право - 41449437); 3) земельна ділянка, загальною площею 7, 3899 га., кадастровий номер - :02:004:0011 (номер запису про речове право - 41449274); 4) земельна ділянка, загальною площею 13,95 га., кадастровий номер - :02:004:0001 (номер запису про речове право - 41360540); 5) земельна ділянка, загальною площею 6, 9701 га., кадастровий номер - :02:004:0002 (номер запису про речове право - 41361195); 6) земельна ділянка, загальною площею 7,17 га., кадастровий номер - :02:004:0015 (номер запису про речове право - 41448984); 7) земельна ділянка, загальною площею 7,17 га., кадастровий номер - :02:004:0013 (номер запису про речове право - 41448868); 8) земельна ділянка, загальною площею 6, 9699 га., кадастровий номер - :02:004:0004 (номер запису про речове право - 41448670); 9) земельна ділянка, загальною площею 18,3597 га., кадастровий номер -:02:006:0001 (номер запису про речове право - 10649649); 10) земельна ділянка, загальною площею 7,76 га., кадастровий номер - :01:001:0036 (номер запису про речове право - 10651022); 11) земельна ділянка, загальною площею 33,99 га., кадастровий номер - :03:001:0205, що перебуває у СФГ «Фенікс» на праві постійного користування, шляхом встановлення заборони на розпорядження врожаєм у вигляді передачі правомочностей, які призводять до зміни власника майна (володільця, користувача, розпорядника) внаслідок його реалізації, відчуження, іншої передачі прав на увесь врожай 2021 року;

- зобов`язати керівника СФГ «Фенікс» передати врожай зернових та технічних культур на зберігання організації, яка має реальні можливості для зберігання до набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи, враховуючи тимчасову непрацездатність судді Топчій О.А. від 03.11.2021 заяву про забезпечення позову по справі № 908/2282/21 передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що відповідно до змісту позовної заяви, 20.01.2004 року, власником Селянського (фермерського) господарства «Фенікс» ОСОБА_3 було затверджено доповнення до статуту СФГ «Фенікс», що були зареєстровані 23.01.2004 року, якими до складу членів господарства було прийнято позивачів - ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 . Більше 16 років позивачі були повноправними членами фермерського господарства, будучи наділеними корпоративними правами, здійснювали господарську діяльність, отримуючи прибуток після чого, перевищивши повноваження, 30.07.2020 року ОСОБА_3 , було затверджено новий статут СФГ «Фенікс» без повідомлення та участі членів у процесі його затвердження, не зазначивши позивачів членами господарства в новому статуті, внаслідок чого позивачів було позбавлено статусу членів СФГ «Фенікс», позбавлено корпоративних прав, зокрема прав на управління майном, яке перебуває у власності господарства, що, враховуючи відсутність повноважень голови на одноособове управління, повинне здійснюватись за згодою усіх членів. Крім того, позивачів було позбавлено права на отримання доходів за наслідками провадження господарської діяльності СФГ «Фенікс», що на даний час перебуває у розпорядженні незаконно призначеної, без згоди членів, тимчасово виконуючої обов`язки управителя ОСОБА_5 (дружини засновника).

Kpiм того, у фактичному володінні ОСОБА_6 перебуває увесь врожай сільськогосподарської культури соняшника 2021 року врожаю, що належить СФГ «Фенікс» та знаходиться на 11 земельних ділянках загальною площею 131,8994 га., які перебувають у користуванні СФГ «Фенікс».

Враховуючи, що наявне у розпорядженні відповідача насіння соняшника, період збору якого має незабаром настати, може бути в будь-який момент зібрано ним та відразу реалізовано, а виручені кошти можуть бути приховані чи витрачені, невжиття заходів забезпечення позову стане наслідком порушення прав позивачів, як членів СФГ «Фенікс» на розподіл доходу від господарської діяльності господарства, тобто будуть порушені корпоративні права позивачів, за захистом яких ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , звернулись до суду.

Тому, адекватним заходом забезпечення позову, достатнім для захисту прав позивачів на період вирішення спору, вважає накладення арешту на врожай, адже у випадку його реалізації без участі позивачів, останні не зможуть захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за їх позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Разом з тим зазначає, що відповідно до позовної заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд визнати недійсним рішення засновника Селянського (фермерського) господарства «Фенікс» ОСОБА_3 від 30.07.2020 року про затвердження нової редакції статуту Селянського (фермерського) господарства «Фенікс» та визнати недійсною нову редакцію статуту Селянського (фермерського) господарства «Фенікс», яка затверджена рішенням засновника Селянського (фермерського) господарства «Фенікс» ОСОБА_3 від 30.07.2020 року.

Таким чином вважає, що оскільки позивачами були заявлені позовні вимоги немайнового характеру, суд при розгляді заяви про забезпечення позову повинен досліджувати підстави для її задоволення не зі сторони наявності обґрунтованого утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду, а з точки зору того, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможуть позивачі її захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

05.11.2021 до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову, відповідно до якої проти задоволення заяви заперечує та зазначає, що фактично заявник просить суд вжити майнові заходи забезпечення позову у спорі немайнового характеру (корпоративному спорі), також вважає, що посилання в заяві на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в т.ч. доказів вчинення відповідачем на даний час певних реальних дій, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім того вказує, що С(Ф)Г «Фенікс» є діючим господарством та має ряд обов`язків та кредиторів, а реалізація вирощеної сільськогосподарської продукції є основним прибутком цього господарства. Отже, вжиття таких заходів забезпечення позову незмінно призведе до зменшення активів господарства та фактично заблокує його господарську діяльність. Також повідомляє про обставини рейдерського захоплення С(Ф)Г «Фенікс» шляхом вчинення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) реєстраційної дії від 26.10.2021 в результаті вчинення якої було змінено керівника з ОСОБА_6 на ОСОБА_8 (мати позивачок), та на підставі чого позивачки неодноразово намагались почати збір врожаю. Зазначені події стали предметами двох кримінальних проваджень. Наказом Міністерства Юстиції України від 27.10.2021 р. № 3814/5 реєстраційна дія від 26.10.2021 щодо Селянського (фермерського) господарства «Фенікс» скасована.

Розглянувши подану заяву, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із приписами ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із подальшими змінами) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК (яка кореспондується з ст. 74 ГПК України чинної редакції), обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до абзаців 2, 3, 4 пункту 3 вказаної вище постанови Пленуму достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Заявник (позивач) має довести наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходів до забезпечення позову. Такі докази повинні міститься в позовних матеріалах або в заяві про забезпечення позову, тому питання про вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані позивачем до позову або до заяви про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 74 ГПК України позивач зобов`язаний надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Заявник у поданій заяв зазначає, що оскільки позивачами були заявлені позовні вимоги немайнового характеру, суд при розгляді заяви про забезпечення позову повинен досліджувати підстави для її задоволення не зі сторони наявності обґрунтованого утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду, а з точки зору того, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможуть позивачі ії захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Однак, в даному випадку суд не погоджується із твердженнями заявника, оскільки при поданні позову позивачі хоча і заявили вимоги немайнового характеру, при поданні заяви про застосування заходів забезпечення позову заявник просить суд вжити конкретні заходи забезпечення позову майнового характеру - накладення арешту на врожай сільськогосподарської культури соняшника 2021 року врожаю шляхом встановлення заборони на розпорядження врожаєм у вигляді передачі правомочностей, які призводять до зміни власника майна (володільця, користувача, розпорядника) внаслідок його реалізації, відчуження, іншої передачі прав на увесь врожай 2021 року та зобов`язання відповідача передати врожай зернових та технічних культур на зберігання третій особі у зв`язку із тим, що невжиття заходів забезпечення позову стане наслідком порушення прав позивачів, як членів СФГ «Фенікс» на розподіл доходу від господарської діяльності господарства, тому в даному випадку судом досліджується обставини справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Однак, відповідно до матеріалів заяви про забезпечення позову позивачем не підтверджена будь-якими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заявником разом із заявою про забезпечення позову не надано суду доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги, таких як: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації; відчуження рухомого або нерухомого майна, виведення його з власності з метою уникнення від виконання рішення суду, або знищення належного на праві власності майна.

Посилання заявника на порушення прав позивачів, як членів СФГ «Фенікс» на розподіл доходу від господарської діяльності господарства приймаються судом до уваги з урахуванням положень ст. ст. 42, 44 ГК України.

Так, не є підставою для забезпечення позову доводи позивача про ухилення відповідача від виконання зобов`язань, в т. ч. з розподілу доходу та визначення юридичної долі майна господарства, оскільки на час подання вказаної заяви про забезпечення ці доводи не є достовірно встановленими фактами, вони потребують дослідження, перевірки та оцінки під час розгляду самої позовної заяви, а не заяви про забезпечення позову, оскільки є безпосереднім предметом позову. Тому, не можна розглядати твердження позивача як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову, зокрема в сумі, що заявлена до стягнення.

Разом з тим, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Проте, при поданні заяви про забезпечення позову заявником не доведено суду наявності зв`язку між накладенням арешту на врожай сільськогосподарської культури соняшника 2021 року врожаю, що належить СФГ «Фенікс», зобов`язанням керівника СФГ «Фенікс» передати врожай зернових та технічних культур на зберігання третій особі і предметом позовної вимоги у справі 908/2282/21 визнання недійсним рішення засновника СФГ «Фенікс» ОСОБА_3 від 30.07.2020 про затвердження нової редакції статуту СФГ «Фенікс» та визнання недійсною нової редакції статуту СФГ «Фенікс», яка затверджена рішенням засновника СФГ «Фенікс» ОСОБА_3 від 30.07.2020 та зареєстрована 31.07.2020, в т. ч. чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відтак, суд не вбачає співмірності та адекватності заявлених заходів з предметом позову та негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Прим цьому судом враховано, що як вбачається з наданих доказів наказом Міністерства Юстиції України від 27.10.2021 р. № 3814/5 реєстраційна дія від 26.10.2021 щодо Селянського (фермерського) господарства «Фенікс» скасована.

Отже, позивачем не доведено та не підтверджено відповідними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого заходу до забезпечення позову у даній справі, у той час як саме лише посилання позивача на потенційну загрозу в ускладненні відновлення його порушених прав та ускладнення виконання рішення суду, без надання доказів здійснення СФГ «Фенікс», будь-яких дій, направлених на невиконання або ускладнення виконання рішення суду, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову з огляду на її необґрунтованість.

Суд роз`яснює заявнику, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 908/2282/21 відмовити.

2. Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ч. 8 ст. 140, п. 4 ч. 1 ст. 255, ст. 256 та пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено і підписано 05.11.2021

Суддя О.Г. Смірнов