ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/3268/21

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., оглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік експорт" (01021, місто Київ, Печерський узвіз, будинок 13, офіс 23)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр переробки меду" (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, вулиця Новопромислова , будинок 2 А)

про стягнення 569535,40 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Органік експорт" (далі - позивач) подало до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр переробки меду" (далі - відповідач) про стягнення 569535,40 грн заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем грошових зобов`язань, відповідно до Договору купівлі-продажу № 0629 від 03.06.2019 у відповідності до якого відповідачу було поставлено товар, що визначено у специфікації до договору.

Оглянувши зміст позовної заяви та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Так, згідно вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, але не виключно, місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем вказано не повне місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр переробки меду", а саме: 07300, Київська обл., місто Вишгород, вулиця Новопромислова , будинок 2 А.

Натомість, згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр переробки меду" є : 07300, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, вулиця Новопромислова , будинок 2А.

Отже, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України не виконано.

Так, згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 03.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Органік експорт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український центр переробки меду" укладено договір купівлі-продажу № 0629, проте до матеріалів позовної заяви долучено договір купівлі-продажу № 0619.

Крім того, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено розрахунок 3% річних, що становить 5149,06 грн, проте в тексті позовної заяви зазначено суму 5149,65 грн, а в прохальній частині 5149,00 грн.

Таким чином, суд зазначає, що викладені у позовній заяві обставини не узгоджуються з наданими до неї документами.

Отже, вимоги п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивачем не дотримано.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява має містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою позовної заяви, оскільки з огляду на положення частин п`ятої сьомої статті 129 ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Однак, судом вбачається, що позивачем вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України не дотримано.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З наданого до позовної заяви опису вкладення про направлення матеріалів позовної заяви з додатками відповідачу, вбачається, що договір купівлі-продажу № 0619 з додатками направлений на адресу відповідача не був.

Отже, вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України позивачем не дотримано.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Також ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

У законодавстві не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", відповідних нормативно-правових актів Національного банку України та інших роз`яснювальних документів.

Згідно з п. 3.1. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, унормовано, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків..

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10.11.2011 №12-6621/11 щодо застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: "Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Окрім того, пп. 2.21 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Відповідний документ подається до господарського суду тільки в оригіналі. Копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), такого документа не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Подібного висновку притримується і Верховний Суд в ухвалах від 29.10.2018 у справі №757/7529/17-ц, від 10.08.2018 у справі № 911/3416/17.

Однак, в якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви до позовних матеріалів додано не оригінал, а копію платіжного доручення № 8246 від 13.10.2021 на суму 8543,05 грн.

З огляду на викладене господарський суд зазначає, що надана позивачем копія платіжного доручення не може бути прийнята судом як належний та допустимий доказ сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, оскільки не відповідає вищезазначеним вимогам законодавства, отже позивачем при подачі позову до суду не додержано вимог, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та п. п. 2, 5, 9 ч. 3 та ст. 162, 164, 174 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік експорт" залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Органік експорт", протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз`яснити з обмеженою відповідальністю "Органік експорт", що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Суддя В.М. Антонова