ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" листопада 2021 р. Cправа № 902/1129/15(902/579/20)

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду матеріали по справі

за заявою: Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" в особі Вінницької філії Національної акціонерної компанії "Украгролізинг"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Біопаливна аграрна компанія"

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1129/15 за заявою ДПАТ "НАК "Украгролізинг" в особі Вінницької філії НАК "Украгролізинг" про банкрутство ТОВ "Біопаливна аграрна компанія".

Провадження у даній справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Так, ухвалою від 21.04.2021 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 27.08.2021 року), продовжено строк ліквідаційної процедури банкрута та повноважень ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана О.І. у вказаній справі до 26.10.2021 року. Призначено справу до розгляду на 26.10.2021 року.

Крім того, ухвалою від 31.08.2020 року було задоволено заяву арбітражного керуючого (ліквідатора ТОВ "Біопаливна аграрна компанія") Демчана О.І. № 02-57/118 від 01.06.2020 року до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про покладення субсидіарної відповідальності у справі №902/1129/15(902/579/20), повністю. Покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "Біопаливна аграрна компанія" у розмірі 1 164 734,91 грн. у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Біопаливна аграрна компанія" грошові кошти у розмірі 1 164 734,91 грн. у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Біопаливна аграрна компанія", у зв`язку із доведенням до банкрутства.

31.08.2020 року на виконання даної ухвали судом видано відповідний наказ, який надіслано на адресу стягувача.

Разом з тим, ухвалою суду від 18.09.2020 року було задоволено клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора ТОВ "Біопаливна аграрна компанія") Демчана О.І. №02-57/127 від 09.09.2020 року про видачу наказу щодо відповідача - 1 та № 02-57/128 від 09.09.2020 року про видачу наказу щодо відповідача - 2. Ухвалено видати на виконання ухвали Господарського суду Вінницької області від 31.08.2020 року у справі № 902/1129/15, яка набрала законної сили 31.08.2020 року два окремих накази суду наступного змісту: "Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біопаливна аграрна компанія" грошові кошти у розмірі 1 164 734 грн 91 коп. у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Біопаливна аграрна компанія", у зв`язку із доведенням до банкрутства", із зазначенням стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Біопаливна аграрна компанія" та кожного боржника окремо.

18.09.2020 року згідно вищевказаної ухвали судом видано відповідні накази.

09.11.2021 року від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли О.О. до суду надійшло подання приватного виконання № 66186806/5411 від 04.11.2021 року про обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 4 ст. 337 ГПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Враховуючи вказані приписи Кодексу, суд телефонограмою від 10.11.2021 року повідомив приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандолу О.О., що судове засідання з розгляду подання відбудеться 10.11.2021 року о 17:00 год.

На визначену судом дату приватний виконавець не з`явився.

При цьому, при здійсненні повідомлення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли О.О. телефонограмою про розгляд подання, приватним виконавцем було повідомлено про неможливість явки в судове засідання та зазначено про підтримання вимог подання.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання та докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Так, подання мотивовано, окрім іншого тим, що 22.07.2021 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66186806. Копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження - до відома, зокрема, боржнику - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що зазначена у виконавчому документі. Номер поштового відправлення - 734.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №657 боржник 18.08.2021 особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66186806.

22.07.2021 приватним виконавцем на адресу боржника рекомендованим листом направлено виклик приватного виконавця, з вимогою з`явитися боржника - ОСОБА_2 до приватного виконавця на 10:00 05.08.2021 з метою надання пояснень щодо несплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Одночасно приватний виконавець зобов`язав боржника надати: пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів; достовірні відомості про наявність готівки в національній та іноземній валюті, що перебуває в касах або інших сховищах; достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право; достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них; копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон; достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів; довідку про склад сім`ї;

Також повідомлено боржника про обов`язок письмово повідомляти про повне чи часткове самостійне виконання рішення, виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки, виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця перебування (у тому числі про зміну реєстрації).

Однак, за цим викликом ані боржник, ані його представник (представники) у зазначений приватним виконавцем час не з`явилися, причини неявки повідомлені не були, заяв, клопотань від боржника та/або його представників приватному виконавцеві не надходило.

При перевірці майнового стану боржника встановлено, зокрема, шо боржник має відкриті рахунки у АТ "КБ "ПриватБанк".

23.07.2021 приватним виконавцем направлено постанову про арешт коштів боржника та платіжні вимоги на списання грошових коштів до вищевказаної банківської установи.

Згідно повідомлення АТ "КБ "ПриватБанк" на рахунку боржника недостатньо коштів для виконання судового рішення.

Крім того, в ході примусового виконання встановлено наступні відомості.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржнику на праві власності належить ряд земельних ділянок.

Згідно відповіді КП "Волинське обласне Бюро технічної інвентаризації" Волинської обласної ради від 25.03.2021 № 1133, боржнику на праві власності належить нежитлова будівля (контора) А-1; площа: 56,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

23.07.2021 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 66186806, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме майно боржника, крім майна, що не підлягає державній реєстрації, та все нерухоме майно, що належить боржнику ВП № 66186806. Копії Постанови направлено сторонам виконавчого провадження - до відома.

Згідно відповіді на запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних від 22.07.2021, за боржником зареєстровано три транспортні засоби.

На вищезазначені транспортні засоби, у відповідності до постанови про арешт майна боржника від 23.07.2021 ВП № 66186806, накладено арешт та зважаючи на те, що відомості про місцезнаходження транспортних засобів боржника - відсутні, зазначене майно оголошено в розшук у відповідності до постанови про оголошення в розшук майна боржника від 23.07.2021 ВП № 66186806. Копії Постанови направлено до поліції для виконання, сторонам виконавчого провадження - до відома.

Станом на 04.11.2021 транспортні засоби, що зареєстровані за боржником - не розшукано.

З-поміж іншого, в ході проведення виконавчих дій встановлено, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області проведена реєстрація шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ), про що складено актовий запис про шлюб № 277 від 08.11.2008.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дружині боржника - ОСОБА_5 , на праві власності належать ряд земельних ділянок та інше майно. Набуття права власності на вищезазначені об`єкти відбулося під час зареєстрованого шлюбу між боржником та його дружиною - ОСОБА_5 .

Щодо нерухомого майна, що належить боржнику та його дружині на праві власності, наразі в провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/1129/15, в межах якої здійснюється розгляд подань приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

25.08.2021 на адресу приватного виконавця за вхідним № 1317 надійшла заява- повідомлення боржника - ОСОБА_2 від 23.08.2021, у якій боржник зазначає про відмову від подання декларації про доходи та майно, офіційне місце роботи - ТОВ "ВОЛИНСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ" та пропозицію арешту та реалізації рухомого майна боржника, а саме посіви кукурудзи, які знаходяться на земельних ділянках, що належать боржнику на праві власності.

13.09.2021 приватний виконавець у відповідь на заяву боржника від 23.08.2021, що надійшла на адресу приватного виконавця 25.08.2021 за вхідним № 1317 роз`яснив, що підстави для звернення стягнення на заробітну плату боржника в межах даного виконавчого провадження - відсутні та повторно наголосив про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника за встановленою формою, тощо.

Щодо пропозиції боржника звернути стягнення на посіви кукурудзи, що з точки зору Закону є рухомим майном, що не піддягає державній реєстрації. У відповідності до абзацу 2 ч. 2 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису та у відповідності до абзацу 7 п. 5 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, таке рухоме майно передається на зберігання Організатору не пізніше дня направлення приватним виконавцем заявки на реалізацію цього майна.

З огляду на вищезазначене, приватний виконавець запропонував боржнику забезпечити збирання, зберігання рухомого майна, що не підлягає державній реєстрації, а саме: посівів кукурудзи, та забезпечити технічну можливість передачі такого рухомого майна Організатору торгів з метою подальшої реалізації даного майна з ціллю своєчасного, повного та ефективного виконання рішення. Також, запропоновано повідомити про зручний час для проведення опису та арешту майна боржника та місцезнаходження зберігання відповідного майна.

Станом на 04.11.2021 відповідь від боржника на адресу приватного виконавця не надходила.

Згідно відомостей зазначених в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 27.10.2021 у справі № 902/1129/15 (902/579/20) приватному виконавцю став відомий факт про перебування боржника за межами України, у зв`язку з службовим відрядженням, на доказ чого надано авіаквитки.

На даний час, враховуючи проведені приватним виконавцем необхідні заходи, спрямовані на примусове виконання, рішення суду залишається невиконаним, загальна сума до стягнення за виконавчим документом з урахуванням основної винагороди та витрат становить 1 255 057,97 грн.

На думку приватного виконавця, наявність факту ухиляння боржником від виконання судового рішення, підтверджується наступними обставинами:

по-перше, боржником не подано документи та відомості, що зобов`язано надати постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2021 ВП № 66186806, зокрема декларацію про доходи та майно боржника, наявність дебіторської заборгованості та інші відомості про майно, на яке можливо звернути стягнення та за рахунок якого викопати судове рішення, що набрало законної сили, проте боржник особисто отримав вищезгадану постанову, про що свідчить наявність в матеріалах виконавчого провадження рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 657. Крім того, відповіддю на заяву боржника, приватним виконавцем повторно наголошено на необхідності подачі декларації про доходи та майно боржника, проте остання не подана.

по-друге, боржник володіє рухомим майном, на що вказує факт звернення боржника з вищезгаданою заявою до приватного виконавця про накладення арешту та проведення опису майна, що належить боржнику. Проте, у відповідь на повідомлення приватного виконавця щодо забезпечення збирання, зберігання рухомого майна, що не підлягає державній реєстрації, а саме: посівів кукурудзи, та забезпечення технічної можливості передачі такого рухомого майна Організатору торгів з метою подальшої реалізації даного майна з ціллю своєчасного, повного та ефективного виконання рішення, повідомити про зручний час для проведення опису та арешту майна боржника та місцезнаходження зберігання відповідного майна - боржником не вжито будь-яких заходів;

по-третє, боржник перебуває у відрядженні за межами України згідно наказу про направлення працівника у службове відрядження. Враховуючи, що боржником повідомлено місце роботи - ТОВ "ВОЛИНСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ" (згідно відомостей з ЄДР: ), керівником якої значиться - ОСОБА_5 , яка є дружиною боржника, що підтверджується актовим записом про шлюб № 277 від 08.11.2008.

На думку приватного виконавця, вбачається потенційна можливість уникнення від виконання судового рішення боржником, шляхом домовленостей між подружжям про відрядження за межі України, не маючи на меті виконання службових обов`язків.

Посилаючись на наведені обставини, приватний виконавець просить суд постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , на строк до виконання зобов`язань за рішеннями Господарського суду Вінницької області у справі №902/1129/15(902/579/20), що виконуються у виконавчому провадженні № 66186806 від 22.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бандолою О.О.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За приписами ч. 1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 337 ГПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013р. "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Слід зазначити, що право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

У справі "Гочев проти Болгарії" від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Так, як вбачається з наявних матеріалів справи, 22.07.2021 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66186806, копію якою було надіслано боржнику рекомендованою кореспонденцією та яка була отримана останнім 18.08.2021.

Також, в ході виконавчого провадження приватним виконавцем було здійснено ряд виконавчих дій з примусового виконання наказу суду, зокрема, встановлено наявність на праві власності боржника рухомого та нерухомого майна, та в подальшому було винесено постанови про накладення арешту на таке майно.

Водночас, приватний виконавець на підтвердження факту ухиляння боржником від виконання судового рішення зазначає, що боржником не подано документи та відомості, які зобов`язано надати постановою про відкриття виконавчого провадження; боржник володіє рухомим майном, на що вказує факт звернення боржника з заявою до приватного виконавця про накладення арешту та проведення опису майна, що належить боржнику. Проте, у відповідь на повідомлення приватного виконавця щодо забезпечення збирання, зберігання рухомого майна, що не підлягає державній реєстрації, а саме: посівів кукурудзи, та забезпечення технічної можливості передачі такого рухомого майна Організатору торгів з метою подальшої реалізації даного майна з ціллю своєчасного, повного та ефективного виконання рішення, повідомити про зручний час для проведення опису та арешту майна боржника та місцезнаходження зберігання відповідного майна - боржником не вжито будь-яких заходів; боржник перебуває у відрядженні за межами України згідно наказу про направлення працівника у службове відрядження; на думку приватного виконавця, вбачається потенційна можливість уникнення від виконання судового рішення боржником, шляхом домовленостей між подружжям про відрядження за межі України (керівником товариства, де працевлаштований боржник - є дружина боржника), не маючи на меті виконання службових обов`язків.

При цьому, суд зазначає, що така обов`язкова умова для застосування тимчасових обмежень для виїзду за кордон, як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, в розумінні ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", матеріалами справи достеменно не підтверджується.

Так, обставини щодо неявки боржника на виклики приватного виконавця, ненадання відомостей про доходи боржника та відбуття в службове відрядження за межі України не можуть однозначно свідчити, що боржник вчиняє явно свідомі чи умисні діяння, які спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Також, матеріали справи не містять доказів, які достеменно підтверджують те, що приватним виконавцем вчинено всі належні заходи у їх передбаченій законом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки і ним було вичерпано всі заходи, надані йому Законом України "Про виконавче провадження".

Так, за змістом ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право на привід боржника у разі його нез`явлення на виклик, накладати штрафи, звертатись до відповідних органів з поданням про притягнення боржника до відповідальності.

Відповідно до ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, в матеріалах справи відсутня інформація про застосування до боржника відповідальності за не виконання рішення суду чи за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Також, судом береться до уваги той факт, що приватним виконавцем встановлено наявність у боржника на праві власності майна, зокрема, транспортних засобів та земельних ділянок, реалізація, яких в примусовому порядку не здійснювалась, а відтак, погашення відповідної заборгованості за рішенням суду можливе також за рахунок виявленого майна.

Крім того, суд звертає увагу, що при розгляді вказаної категорії спорів виконавець повинен довести яким чином обмеження у праві виїзду за межі України боржника забезпечить виконання рішення суду у даній справі, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції, тобто покарання за невиконання боржником рішення, а лише має на меті забезпечити виконання цього рішення суду.

Відтак, у даному конкретному випадку, до суду не подано належні та допустимі докази на підтвердження обставин щодо того, що боржник вчиняє свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, маючи реальну можливість його виконання; та як зазначено вище приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження здійснення всієї повноти заходів щодо примусового виконання судового рішення, за умови наявності яких можливо було б застосувати до боржника такий виключний захід забезпечення виконання судового рішення, як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

З огляду на викладені обставини та положення закону, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли О.О. № 66186806/5411 від 04.11.2021 року про обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Така ж позиція була підтримана Північно-Західним апеляційним господарським судом у постанові від 19.02.2020 року у справі № 906/696/18, Північним апеляційним господарським судом у постановах від 24.05.2021 року у справі № 910/565/20, від 18.02.2020 року у справі № 910/13918/18.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 18, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли О.О. № 66186806/5411 від 04.11.2021 року про обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України.

2. Копію ухвали надіслати на електронні адреси: приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли О.О. - , ліквідатору ТОВ "Біопаливна аграрна компанія" - арбітражному керуючому Демчану О.І. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Гораєвському І.Л. - ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 11.11.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи;