УХВАЛА

02.11.2021Справа № 757/8221/19-ц

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши позовну заяву третьої особи - ОСОБА_1 , що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, у господарській справі

за позовом ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

1) ОСОБА_3 ,

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

3) Державне підприємство «Прозорро.продажі»,

4) ОСОБА_1

про визнання правовідношення за кредитним договором та договором іпотеки повністю припиненим,

Представники: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати правовідношення між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 за кредитним договором № 022/1-2013/840 від 04.10.2013 повністю припиненими;

- визнати правовідношення між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та ОСОБА_2 за договором іпотеки від 04.10.2013, за реєстр. № 1224 повністю припиненими.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заставодавець ОСОБА_3 виконала зобов`язання позичальника ФОП ОСОБА_2 - 19.08.2014 повністю погасила заборгованість останньої перед банком, в результаті чого відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, тож, як стверджує позивач, з 19.08.2014 правовідносини є припиненими між сторонами за вказаними правочинами. Також позивач зазначає, що у відповідача відсутні підстави для визнання правочинів нікчемними, на підставі частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при цьому, відсутні докази того, що правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26.08.2020 у справі № 757/8221/19-ц позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 21.01.2021 у справі № 757/8221/19-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Державне підприємство «Прозорро.продажі», ОСОБА_1 про визнання правовідношення за кредитним договором та договором іпотеки повністю припиненим - закрито. Роз`яснено позивачу про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.07.2021 заяву ОСОБА_2 про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено. Справу № 757/8221/19-ц ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Державне підприємство «Прозорро.продажі», ОСОБА_1 про визнання правовідношення за кредитним договором та договором іпотеки повністю припиненим передано до Господарського суду міста Києва як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд вказаної справи в порядку господарського судочинства.

05.08.2021 матеріали справи № 757/8221/19-ц надійшли до Господарського суду міста Києва та згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями передані на розгляд судді Щербакова С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 прийнято справу № 757/8221/19-ц до свого провадження. Розгляд справи № 757/8221/19-ц здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.09.2021.

02.09.2021 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 (надіслане на електронну пошту суду), в якому третя особа-4 у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні, призначеному у Господарському суді Дніпропетровської області просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 02.09.2021 відкладено розгляд справи на 30.09.2021.

03.09.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких третя особа-4, зокрема зазначає, що після запровадження процедури тимчасової адміністрації банку на Фонд та його уповноважену особу покладається обов`язок вжити заходів щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна, передбачених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тож, на думку третьої особи-4, банком правомірно вирішено питання про застосування наслідків нікчемності правочинів та виставлено право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором на відкриті торги.

07.09.2021 відповідач через відділ автоматизованого документообігу суду подав відзив на позовну заяву, в якому, зокрема зазначає, що у даному випадку в порушення приписів, встановлених постановою Правління НБУ № 510/БТ від 19.08.2014 погашення заборгованості позивача за кредитним договором № 022/1-2013/840 від 04.10.2013 відбулося за рахунок коштів фізичних осіб - заставодавців ( ОСОБА_3 ), які, в свою чергу, були кредиторами банку за договорами банківського вкладу (депозиту), в той час, як банк зобов`язаний був здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий в Національному банку України, а не проводити безготівкове перерахування коштів з депозитних рахунків на рахунок погашення кредитної заборгованості.

07.09.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення, в яких третя особа-2, зокрема зазначає, що у даному випадку розрахункові операції проведені між сторонами щодо виконання кредитних зобов`язань є виключно коригуванням структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань, що не може свідчити про належне виконання зобов`язань в розумінні ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України.

16.09.2021 позивач через відділ автоматизованого документообігу суду подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що заборгованість позивача перед банком за кредитним договором була погашена повністю, тож 19.08.2014 припинилося зобов`язання позивача перед банком зі сплати заборгованості за кредитним договором, тож, на думку позивача, у відповідача відсутнє право вимоги за кредитним договором та, відповідно, відсутні будь-які права на іпотечне майно.

У судовому засіданні 30.09.2021 відкладено розгляд справи на 28.10.2021.

06.10.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав письмові пояснення, в яких зазначає, що питання дійсності/недійсності прав вимоги кредитора до боржника має розглядатися виключно в межах справи про стягнення заборгованості, а не шляхом пред`явлення боржником позову про визнання зобов`язань припиненими.

26.10.2021 до суду надійшла заява представника позивача та третьої особи (надіслана на електронну пошту суду), в якій представник позивача та третьої особи повідомляє, що перебуває на самоізоляції до 01.11.2021, у зв`язку з чим просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 28.10.2021 відкладено розгляд справи на 11.11.2021.

28.10.2021 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору (надіслана на електронну пошту суду), до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій заявник просить суд:

- встановити нікчемність та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до наступних правочинів: Правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору іпотеки, посвідчений 04.10.2013 Кобою Н.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером № 1224, укладеним між ПАТ «БАНК КАМБІО» та іпотекодавцем ОСОБА_2 предмет іпотеки - приміщення-апартамент номер 5 загальною площею 123,9 кв.м., в тому числі: 5-1 пл. 123,9 кв.м, а також відкрита тераса літ.а 7 пл. 10,90 кв.м, що є окремим виділеним в натурі об`єктом нерухомого майна, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заставна вартість 1 656 900, 00 гривень; договір поруки №022/1-2013/840 від 15.08.2014 року укладений між ПАТ «БАНК КАМБІО» та ОСОБА_3 ; Договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги №022/1- 2013/840/1 від 18.08.2014 року укладений між ПАТ «БАНК КАМБІО» та ОСОБА_3 . Предмет застави майнові права, право вимоги грошових коштів по депозитному договору №121дф/14 від 01.08.2014 року вкладник ОСОБА_3 ;

- визнати за ОСОБА_1 право вимоги за кредитним договором № 022/1-2013/840 від 04 жовтня 2013 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ПАТ «БАНК КАМБІО» 04 жовтня 2013 року.

Суд зазначає, що вказана позовна заява третьої особи ( ОСОБА_1 ), яка заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору була надіслана до суду також засобами поштового зв`язку - 27.10.2021 та надійшла до суду 01.11.2021.

Отже, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

Під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Так, третя особа з самостійними вимогами може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем, тобто самостійність вимоги третьої особи полягає у тому, що вона вважає, що у відповідних правовідносинах з відповідачем перебуває саме вона, тому заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір (виключно в межах заявленого первісним позивачем предмету позову) на свою користь. Відтак, вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи в розумінні ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, а має бути здійснена через подання самостійного позову.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №904/9129/17.

Суд зазначає, що предметом позовних вимог за первісним позовом є вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» про визнання правовідношення між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 за кредитним договором № 022/1-2013/840 від 04.10.2013 та договором іпотеки від 04.10.2013, за реєстр. № 1224 повністю припиненими, в той час як ОСОБА_1 визначено відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка є третьою особою у даній справі.

Суд звертає увагу заявника на те, що самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що вона вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона, і саме її право порушено відповідачем. Тож третя особа із самостійними вимогами заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Тому третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу.

При цьому, як вбачається з прохальної частини позову ОСОБА_1 , останній просить суд встановити нікчемність та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до наступних правочинів: правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору іпотеки, договору поруки та договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги, а також визнати за ОСОБА_1 право вимоги за кредитним договором № 022/1-2013/840 від 04 жовтня 2013 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ПАТ «БАНК КАМБІО» 04 жовтня 2013 року.

Суд зазначає, що вимоги ОСОБА_1 не спрямовані виключно на предмет спору між позивачем і відповідачем (про визнання правовідношення між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 за кредитним договором № 022/1-2013/840 від 04.10.2013 та договором іпотеки від 04.10.2013, за реєстр. № 1224 повністю припиненими), тобто вимоги ОСОБА_1 (про встановлення нікчемності та застосувати наслідків недійсності нікчемного правочину до наступних правочинів: правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору іпотеки, договору поруки та договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги, а також визнання за ОСОБА_1 право вимоги за кредитним договором № 022/1-2013/840 від 04 жовтня 2013 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ПАТ «БАНК КАМБІО» 04 жовтня 2013 року) не спрямовані на вирішення спору у справі № 757/8221/19-ц на свою користь (не є тотожними вимогам за первісним позовом), що в розумінні заявлених позивачем ( ОСОБА_2 ) вимог фактично мало б означати визнання правовідношення між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 за кредитним договором № 022/1-2013/840 від 04.10.2013 та договором іпотеки від 04.10.2013, за реєстр. № 1224 повністю припиненими.

За наведених обставин, заявлені у позові ОСОБА_1 вимоги не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі № 757/8221/19-ц, у розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки безпосередньо не спрямовані на предмет спору між позивачем і відповідачем.

При цьому, суд зазначає, що в провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває справа № 758/12925/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 022/1-2013/840 від 04.10.2013, відповідно, в межах цієї справи судом буде встановлено наявність/відсутність у ОСОБА_1 право вимоги за кредитним договором № 022/1-2013/840 від 04 жовтня 2013 року, укладеним між ФОП ОСОБА_2 та ПАТ «БАНК КАМБІО» 04 жовтня 2013 року, як підставу для задоволення або відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, оскільки заявлені у позові ОСОБА_1 вимоги не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі № 757/8221/19-ц, у розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України, наведене є підставою для повернення позовної заяви ОСОБА_1 у порядку ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 180, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233- 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, - ОСОБА_1 та додані до неї документи повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 02.11.2021.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.