ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. Справа№ 910/12041/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Владимиренко С.В.

Попікової О.В.

за участю секретаря судового засідання: Поливач В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 01.11.2021 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Апраксіна Михайла Юрійовича,

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 про залишення позовної заяви без розгляду (повний текст складено 14.09.2021),

у справі № 910/12041/21 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Апраксіна Михайла Юрійовича

до 1.Акціонерного товариства "Райффайзен Банк",

2. Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА ЖИТТЯ"

про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 910/12041/21 позов Фізичної особи-підприємця Апраксіна Михайла Юрійовича до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА ЖИТТЯ" про визнання недійсним договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/6435/507869 від 21.02.2019 залишено без розгляду з посиланням на ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не було забезпечено явку його уповноваженого представника у судове засідання 08.09.2021 та не повідомлено про причини такої неявки, клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача до суду не надходило, а тому суд дійшов висновку про наявність обставин, які є достатніми для залишення позову без розгляду на підставі ч. 4 ст. 202, п. 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, Фізичної особи-підприємця Апраксіна Михайла Юрійовича звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що його не було належним чином повідомлено про дату та час судового засідання, оскільки ухвала суду йому не була вручена, довіреності на отримання судової кореспонденції іншими особами він не надавав. Проте, ці обставини судом не враховано та не досліджено, чим порушено процесуальні права позивача та помилково залишено позов без розгляду, з посиланням на ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Владимиренко С.В., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Апраксіна Михайла Юрійовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 910/12041/21. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 01.11.2021 о 14:10 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 25.10.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень, доповнень в письмовій формі до 25.10.2021. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

АТ "Райффайзен Банк" у відзиві просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржену ухвалу - без змін.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА ЖИТТЯ"

не скористалися своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надало суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Явка представників учасників справи.

В судове засідання від 01.11.2021 представники учасників справи не з`явились. Про час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення.

27.10.2021 від Фізичної особи-підприємця Апраксіна Михайла Юрійовича надійшла заява про розгляд справи без його участі.

29.10.2021 від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 01.11.2021 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі та у поясненнях, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Апраксіна Михайла Юрійовича до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА ЖИТТЯ" про визнання недійсним договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/6435/507869 від 21.02.2019.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що кредитний договір фактично не був укладений, сторони не домовилися про всі істотні умови, визначені законодавством, а сам договір містить умови, які є несправедливими в цілому.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12041/21 та призначено підготовче засідання у справі 08.09.2021.

В підготовче засідання 08.09.2021 представники позивача та відповідача -2 не з`явилися.

Позивач в підготовче засідання уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представником відповідача-1 заявлено клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою в судове засідання представника позивача.

Розглянувши вказане клопотання, суд першої інстанції прийшов до висновку про його обґрунтованість та залишення позову без розгляду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, про залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою позивача у судове засідання та неподанням ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (надалі також - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до ст. 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналізуючи зміст наведених норм процесуального закону, суд доходить висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд зауважує, що в даному випадку у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.

У вказаних висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, що викладена у постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19.

ЄСПЛ у рішенні від 07 листопада 2017 року у справі "Sukhanov and Others v. Russia" (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.

Що стосується даного випадку, колегія суддів зауважує на наступному.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду встановив, що ухвала отримана представником позивача 21.08.2021. Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ухвала про відкриття провадження у справі вважається врученою позивачу.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, ухвала про відкриття провадження у даній справі від 30.07.2021 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження Фізичної особи - підприємця Апраксіна Михайла Юрійовича ( АДРЕСА_1 ).

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №015 вбачається, що ухвалу суду від 30.07.2021 про призначення справи до розгляду на 08.09.2021 було вручено особі з відміткою «жінка Апраксіна» та міститься підпис.

Частиною 3 ст. 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідно до п.п. 105, 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270 (зі змінами), для одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка.

Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.

Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи.

Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертається до суду. (106 Правил)

Суд першої інстанції в оскарженій ухвалі від 08.09.2021 вказує на те, що 27.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ухвала Господарського суду міста Києва від 30.07.2021 була вручена позивачу 21.08.2021.

Однак, вказане поштове повідомлення (а.с. 35) з ідентифікатором №015 містить підпис особи, яка отримала поштове відправлення із зазначенням «жінка Апраксіна», що підтверджує доводи апеляційної скарги про неотримання Фізичною особою-підприємцем Апраксіним Михайлом Юрійовичем ухвали Господарського суду міста Києва 30.07.2021.

Крім того, п. 7 ст. 242 ГПК України визначено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє. Натомість, матеріали справи не містять доказів уповноваження позивачем інших осіб на отримання кореспонденції.

Дані обставини не були взяті до уваги судом першої інстанції. За наведених обставин відсутні підстави вважати, що позивач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Таким чином, підстав для залишення позову без розгляду, в розумінні пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України, колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції вдався до суто формального тлумачення пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України та дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду чим позбавив позивача реалізувати своє право на отримання судового захисту.

Разом із тим, за змістом статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому колегія суддів враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини щодо тлумачення Конвенції.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведених обставин, суд дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на викладене, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга обґрунтована, а ухвала суду першої інстанції така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема ст. 226 ГПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги у даній справі та скасування ухвали суду першої інстанції.

Судові витрати.

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК), а понесені судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задовольнити.

2. Ухвалу Господарського міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/12041/21 скасувати. Справу №910/12041/21 направити для розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови суду складено та підписано - 10.11.2021.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.В. Владимиренко

О.В. Попікова