РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.11.2021Справа № 910/13611/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф В М»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Трейд»

про стягнення 385.615,52 грн

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

19.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф В М» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Трейд» про стягнення 385.615,52 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами укладено договір поставки № 16 від 11.12.2018 умовами якого встановлено, що оплата товару здійснюється на умові 100% передоплати на підставі виставлених рахунків. На виконання умов договору та на підставі специфікації № 1 від 11.12.2018 відповідач зобов`язався поставити позивачу товар на загальну суму 1.000.000,00 грн, у зв`язку з чим останнім переховано відповідачу відповідну суму, що підтверджується платіжними дорученнями № 1252 від 12.12.2018, № 1253 від 13.12.2018, № 1255 від 14.12.2018 та № 1259 від 14.12.2018. Проте всупереч умовам договору відповідачем було поставлено позивачу товар лише частково на загальну суму 614.384,48 грн, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 385.615,52 грн попередньої оплати за договором поставки № 16 від 11.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/13611/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень Господарським судом міста Києва з 05.07.2021 зупинено відправку кореспонденції засобами поштового зв`язку, про що розміщено офіційне повідомлення на сайті Судова влада України, тому судом не було здійснено відправлення ухвали від 27.08.2021 позивачу.

Після отримання фінансування Господарським судом міста Києва 05.10.2021 здійснено відправлення позивачу ухвали № 910/13611/21 від 28.08.2021 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02225, м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 16 (номер відправлення 540), яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою від 28.08.2021 (номер відправлення 540) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 22.10.2021 з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом рішення у справі прийнято з перевищенням строку, встановленого вказаною вище нормою, проте у розумний строк, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці та лікарняному.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Норс Трейд» (постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тріумф В М» (покупець, позивач) було укладено договір поставки № 16 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити товар, а саме горбиль, тирса в об`ємі та за ціною згідно накладних на умовах цього договору.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором поставку товару не здійснив, в зв`язку з чим має повернути сплачені кошти в розмірі 385.615,52 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 9.3 договору він вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині не виконаних зобов`язань до їх повного виконання.

Відповідно до п. 2.1 договору строк поставки узгоджується сторонами додатково.

Товар передається покупцю частинами - партіями. Під партією товару сторони

розуміють товар, зазначений в окремій накладній, обсяг і термін поставки узгоджується

сторонами (п. 2.2. договору).

Згідно специфікації № 1 від 11.12.2018 до договору постачальник погодився поставити покупцю горбиль в кількості 1618,25 куб. м за ціною 300,00 грн. за 1 куб. м, на суму 485.475,00 грн., та 1100 куб. м тирси за ціною 467,75 грн. за 1 куб. м, на суму 514.525,00 грн, загалом на суму 1.000.000,00 грн.

Відповідно до п. 2.3 договору прийом товару по кількості і якості здійснюється представниками сторін згідно накладних.

Згідно з п. 3.1 договору ціна за товар встановлюється в гривнях за куб. м з урахуванням ПДВ і вказується в рахунках та видаткових накладних.

Відповідно до п. 3.2 договору загальна сума даного договору складає суму вартості всіх видаткових накладних на відпуск товару на протязі дії цього договору.

Пунктом 4.1 договору визначено, що оплата товару за цим договором здійснюється на умові 100% передоплати на підставі виставлених рахунків.

Відповідно до п.п. 4.2, 4.3 договору вид розрахунків - оплата на розрахунковий рахунок підприємства. Розрахунок по даному договору здійснюється у національній валюті України (гривні) у безготівковій грошовій формі.

На підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № 12122018 від 12.12.2018 позивачем перераховано відповідачу оплату за товар в загальному розмірі 1.000.000,00 грн, що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

№ 1252 від 12.12.2018 на суму 180.000,00 грн,

№ 1253 від 13.12.2018 на суму 100.000,00 грн,

№ 1255 від 14.12.2018 на суму 98.000,00 грн,

№ 1259 від 14.12.2018 на суму 622.000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач передав, а позивач прийняв товар вартістю 614.384,48 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними

№ 30 від 16.01.2019 на суму 9.600,00 грн,

№ 31 від 17.01.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 32 від 18.01.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 33 від 24.01.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 34 від 24.01.2019 на суму 10.800,00 грн.

№ 35 від 24.01.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 36 від 25.01.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 37 від 28.01.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 38 від 28.01.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 39 від 01.02.2019 на суму 5.400,00 грн,

№ 40 від 02.02.2019 на суму 5.400,00 грн,

№ 58 від 27.02.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 59 від 27.02.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 60 від 28.02.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 61 від 28.02.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 62 від 01.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 63 від 05.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 64 від 05.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 65 від 06.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 66 від 06.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 67 від 07.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 68 від 08.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 69 від 09.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 90 від 15.03.2019 на суму 7.999,94 грн,

№ 91 від 15.03.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 92 від 16.03.2019 на суму 8.499,93 грн,

№ 93 від 16.03.2019 на суму 8.499,93 грн,

№ 82 від 18.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 94 від 18.03.2019 на суму 7.999,94 грн,

№ 83 від 19.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 84 від 20.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 85 від 20.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 95 від 20.03.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 86 від 21.03.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 87 від 22.03.2019 на суму 4.200,00 грн,

№ 96 від 22.03.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 88 від 20.04.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 89 від 20.04.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 97 від 20.04.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 98 від 20.04.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 112 від 22.04.2019 на суму 7.785,65 грн,

№ 113 від 23.04.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 114 від 24.04.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 115 від 24.04.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 116 від 25.04.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 117 від 26.04.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 118 від 26.04.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 120 від 02.05.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 121 від 02.05.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 119 від 04.05.2019 на суму 8.999,93 грн,

№ 122 від 04.05.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 123 від 08.05.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 124 від 10.05.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 125 від 11.05.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 126 від 11.05.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 131 від 20.06.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 132 від 20.06.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 133 від 21.06.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 134 від 02.07.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 135 від 03.07.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 136 від 04.07.2019 на суму 10.800,00 грн,

№ 137 від 11.07.2019 на суму 8.999,93 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що відповідач досі товар на суму 385.615,52 грн (1.000.000,00 грн (попередня оплата) - 614.384,48 грн (поставлений товар)) позивачу не поставив.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання зобов`язання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію № б/н від 05.07.2021, в якій позивач просив, у зв`язку з не поставленням товару, повернути грошові кошти в сумі 385.615,52 грн. Дана претензія надіслана відповідачу 09.07.2021, що підтверджується фіскальним чеком № 0080 від 09.07.2021 та описом вкладення у цінний лист від 09.07.2021.

Згідно інформації з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» в мережі Інтеренет вбачається, що поштове відправлення не вручено відповідачу 16.07.2021 та 27.07.2021 повернуто за зворотною адресою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Відповідно до п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Оскільки поштове відправлення не вдалось вручити відповідачу 16.07.2021 то з урахуванням положень ст. 253 Цивільного кодексу України відповідач мав повернути кошти у строк до 23.07.2021 включно.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати в розмірі 385.615,52 грн на підставі вимог ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф В М» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Трейд» (02225, м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф В М» (34540, Рівненська обл., Сарненський р-н, с. Немовичі, вул. Центральна, 74, ) 385.615 (триста вісімдесят п`ять тисяч шістсот п`ятнадцять) грн 52 коп. основного боргу, 5.784 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн 23 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова