ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

28.10.2021 р. Справа № 917/2231/19

м. Полтава

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до 1. ОСОБА_2 , с. Клюсівка, Новосанжарського району, Полтавської області, 39373

2. Руденківської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Руденківської сільської ради, вул.Центральна, 13, с. Руденківка, Новосанжарського району, Полтавської області, 39323

3. Новосанжарської об`єднаної територіальної громади в особі Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, вул.Центральна, 23, смт. Нові Санжари,39300

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Полтавської області, вул. Уютна,23, м. Полтава, 36039

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію речового права

Суддя Солодюк О.В.

Учасники справи згідно протоколу судового засідання

Розглядається позовна заява про визнання недійсним договору оренди землі від 08.05.2019 року, що укладений між Руденківською сільською радою та ОСОБА_2 , що зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 31516100, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46829019 від 13.05.2019 року та скасування запису про зареєстроване речове право оренди земельної ділянки за номером 31516100 від 10.05.2019 року.

Позивачка - ОСОБА_1 звернулася до господарського суду з позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що вона, починаючи з 2014р. на підставі договору оренди землі від 14.10.2014р. користувалась земельною ділянкою площею 41,1600 га, кадастровий номер :00:001:0016 згідно цільового призначення для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та займалась фермерським господарством.

У січні 2017 року, тобто, після 3-х років користування земельною ділянкою, Кобеляцька місцева прокуратура звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , а також Новосанжарської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з вимогами про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Новосанжраської районної державної адміністрації від 27.01.2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки», розпорядження Голови Новосанжарської районної державної адміністрації вії 19.10.2012 року № 360 «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведенні земельної ділянки для ведення фермерського господарства та передачі земельної ділянки в оренду», а також про визнання недійсним договору оренди землі від 14.10.2014 року, що укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 , зобов`язати останню повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 41,1600 га.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2017 року у задоволенні позву відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 01.03.2018 року, апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області задоволено, рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.12.2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Постановою Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 02.10.20 року у справі № 542/118/17, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Провадження у справі № 542/118/17 закрито та повідомлено, що розгляд справи належить до юрисдикції господарського суду.

Постанова мотивована тим, що оскільки ОСОБА_1 є засновником СФГ «Гасанов С.М.» та спірна земельна ділянка отримана нею для використання в діяльності СФГ «Гасанов С.М.», справу слід розглядати за правилами господарського судочинства, та вона підсудна господарським судам.

Таким чином, як зазначає позивачка, на даний час, у зв`язку зі скасуванням в т.ч. постанови апеляційного суду Полтавської області від 01.03.2018 року, якою було визнано недійсним договір оренди землі від 14.10.2014 року, даний договір є чинним, а її право на оренду земельної ділянки, площею 41,1600 га відновлене.

Однак, після отримання постанови ВС, у жовтні 2019 року, позивачка дізналась з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.01.2019 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 29784524 про реєстрацію комунальної власності на спірну земельну ділянку за Руденківською сільською об`єднаною територіальною громадою в особі Руденківської сільської ради.

В подальшому, 10.05.2019 року, до даного реєстру було внесено запис № 31516100 про інші речові права на земельну ділянку, зокрема, право оренди земельної ділянки, згідно договору оренди землі від 08.05.2019 року, що укладений між Руденківською сільською радою та ОСОБА_2 , на строк до 10.05.2029 року.

Вказаний договір оренди землі, позивачка вважає таким, що укладений з порушенням її права на оренду землі, яке на даний час є чинним та підлягає поновленню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а земельна ділянка, - поверненню позивачці в користування на умовах укладеного договору оренди землі від 14.10.2014 року.

Враховуючи обставини, що склались, зокрема, той факт, що постанова Апеляційною суду Полтавської області від 01.03.2018 року у справі № 542/118/17 скасована, а провадження у ній закрито, єдиним способом захисту свого порушеного права, позивачка вважає визнання недійсним договору оренди землі від 08.05.2019 року, що укладений між Руденківською сільською радою та ОСОБА_2 , як такий, що порушує її права та суперечить нормам чинного законодавства, зокрема, ст. 116 ЗК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Позивачка - ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою 23.12.2019р. з вимогами до відповідачів - ОСОБА_2 та Руденківської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Руденківської сільської ради про визнання недійсним договору оренди землі від 08.05.2019 року, що укладений між Руденківською сільською радою та ОСОБА_2 .

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.128) Фермерське господарство «Сороміцький В.Я.» (код ЄДР 43471784) було зареєстроване 27.01.2020р., а саме, після отримання в оренду земельної ділянки з метою використання її в діяльності фермерського господарства, тобто, після відкриття провадження у справі 27.12.2019р.

Таким чином, позов пред`явлено позивачкою до відповідача 1 - фізичної особи ОСОБА_2 , який на час звернення з даним позовом до суду виконував обов`язки орендаря згідно спірного договору оренди землі.

За змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов`язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, на їхні земельні спори щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, поширюється юрисдикція господарських судів.

Якщо ж на час відкриття провадження у справі щодо такого спору про користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, фермерське господарство не зареєстровано, то стороною таких спорів є громадянин, якому надавалась земельна ділянка, а спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 16.10.2019р. у справі № 365/65/16-ц, від 13.03.2018 року у справі № 348/992/16-ц, від 21.11.2018р. у справі № 272/1652/14ц, від 22.08.2018р. у справі № 606/2032/16-ц, від 31.10.2018 р. у справі №677/1865/16-ц та від 11.09.2019 р. у справі №620/371/17.

Оскільки юрисдикція справи визначається на момент відкриття провадження і позов пред`явлено позивачкою до фізичної особи ОСОБА_2 , яким на момент відкриття провадження у справі не було створено фермерське господарство, а Фермерське господарство «Сороміцький В.Я.» (код ЄДР 43471784) створено та зареєстроване 27.01.2020р. після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що вказаний спір не підлягає вирішенню в господарських судах, а підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З врахуванням викладеного та висновків Великої Палати Верховного Суду, провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями) сплачена сума судового збору повертається у разі закриття провадження у справі.

При подачі позову до суду позивачем до Державного бюджету України сплачено квитанцією № 11889 від 23.12.2019р. - 3 842,00 грн. судового збору.

Таким чином, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 3 842,00 грн. судового збору, сплаченого квитанцією № 11889 від 23.12.2019р., оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", п.1 ч.1 ст.231, ст. 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі.

2. Повернути ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 з Державного бюджету України (ККДБ 22030101 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", символ звітності 206, відомча ознака 83, номер рахунку - UA3016712, код за , отримувач - ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.) - 3 842,00 грн. судового збору, сплаченого квитанцією № 11889 від 23.12.2019р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

Згідно ст. 255, ст. 256 ГПК України ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її підписання суддею.

Суддя Солодюк О.В.