ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р. Справа№ 927/492/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Кравчука Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від відповідача (апелянта): адвокат Юрченко О.А. (ордер серії КС № 646575 від 05.10.2021),

від відповідача (апелянта): адвокат Долженко Ю.В. (ордер серії КС № 906413 від 09.07.2021);

від позивача: адвокат Кушнір С.В. (довіреність №31/А від 06.04.2021)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021(повний текст складено 19.07.2021)

у справі № 927/492/21 (суддя Романенко А.В.),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантбуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт»

про стягнення 480 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Галантбуд" звернувся до Господарського суду Чернігівської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Етнопродукт" про стягнення 480000 грн поворотної фінансової допомоги, перерахованої за платіжними дорученнями №731 від 07.08.2020; №732 від 12.08.2020 та №735 від 14.08.2020.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовано приписами статей 1046, 1047 та 1049 Цивільного кодексу України.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантбуд» задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантбуд» 480000 грн поворотної фінансової допомоги, 7200 грн судового збору та 20000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 25.08.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт», в якій апелянт просить скасувати судове рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що між позивачем та відповідачем ніколи не існувало правовідносин щодо договорів позики чи поворотної фінансової допомоги, а грошові кошти в сумі 480 000,00 грн були перераховані, як погашення частини боргу фізичної особи-підприємця Колісник Дмитра Сидоровича перед ТОВ «Етнопродукт». Між ТОВ «Етнопродукт» та фізичною особою-підприємцем Колісник Дмитром Сидоровичем укладено договір про спільний обробіток землі від 16.04.2020, за яким останній мав сплатити відповідачу 880 616,50 грн та шістдесят шість договорів суборенди земельної ділянки від 24.04.2020, за якими у фізичної особи-підприємця Колісник Дмитра Сидоровича виник борг на суму 1 914 741,36 грн. Оскільки ФОП Колісник Д.С. самостійно не зміг сплатити відповідачу грошові кошти в сумі 2 795 357,86 грн, частину його боргу в сумі 480 000,00 грн була сплачена позивачем. Інших правових підстав для сплати позивачем грошових коштів відповідачу в сумі 480 000,00 грн не існує.

4.2. Вважає, що зазначені обставини є підставою для висновку, що суд першої інстанції не встановив всіх обставин, які мають значення для вирішення цієї справи та безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ст.ст. 218, 638, 640, 1046, 1047 Цивільного кодексу України.

4.3. Також, вказує на те, що позивач з серпня 2020 року по квітень 2021 року не висловлював ніяких вимог про повернення грошових коштів, а звернувся до суду з позовом лише після того, як відповідач звернувся до суду з позовами до ФОП Колісник Д.С. про стягнення заборгованості за договорами про спільний обробіток землі та договорами суборенди.

4.4. Крім того, зазначення в платіжних вимогах в якості призначення платежу: «Надання поворотної фінансової допомоги по договору № 07-08/2020 від 07.08.2020, без ПДВ» не може невіліювати вимоги ст. ст. 208, 1047 Цивільного кодексу України щодо форми договору позики та бути підставою для виникнення між позивачем та відповідачем відносин за договором позики.

4.5. В частині витрат позивача на професійну правничу допомогу апелянт у поданій апеляційній скарзі зазначив про завищений розмір таких витрат та просив зменшити їх вартість.

4.6. Також, у поданій апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про долучення доказів: договір про спільний обробіток землі, договорів суборенди земельної ділянки та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію цих договорів.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 30.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу ТОВ «Етнопродукт» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 по справі № 927/492/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

5.2. У поданому відзиві позивач, зокрема, зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі надав клопотання про залучення доказів без поновлення відповідачу строків для подання доказів, а враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини надання позивачем відповідачу поворотної фінансової допомоги на загальну суму 480 000,00 грн та відсутність доказів її повернення відповідачем, позивач вважає обґрунтованим висновок суду про задоволення позовної заяви на суму основної заборгованості.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021, матеріали судової справи № 927/492/21 разом з апеляційною скаргою ТОВ "Етнопродукт" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2021 поновлено ТОВ "Етнопродукт" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі № 927/492/21. Апеляційну скаргу ТОВ "Етнопродукт" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі № 927/492/21 залишено без руху та зазначено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, ТОВ "Етнопродукт" має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору.

6.3. 02.09.2021 ТОВ "Етнопродукт" отримало копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2021 у справі № 927/492/21 про залишення апеляційної скарги без руху, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за № 04 0.

6.4. 08.09.2021 ТОВ "Етнопродукт" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою від 08.09.2021 про усунення недоліків, відповідно до якого скаржник, на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2021 у справі № 927/492/21 надає докази сплати судового збору.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 927/492/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 05.10.2021.

6.6. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2021, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Агрикової О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), для розгляду справи № 927/492/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Кравчук Г.А.

6.7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Чорногуз М.Г., суддів Кравчук Г.А. та Мальченко А.О.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. 04.10.2021 та 05.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли клопотання апелянта про відкладення розгляду справи.

7.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 розгляд справи № 927/492/21 відкладено до 02.11.2021, повідомлено сторін, що наступне судове засідання відбудеться 02.11.2021.

7.3. В судовому засіданні 02.11.2021 представники апелянта підтримали подану апеляційну скаргу, просили оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

7.4. Представник позивача в судовому засіданні 02.11.2021 проти апеляційної скарги відповідача заперечував, просив її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. У серпні 2020 року ТОВ «Галантбуд» у безготівковій формі перерахувало на банківський рахунок ТОВ «Етнопродукт» на підставі платіжних доручень №731 від 07.08.2020, №732 від 12.08.2020 та №735 від 14.08.2020 грошові кошти в загальному розмірі 480000 грн. У перерахованих платіжних документах платником вказано наступне призначення платежу: «Надання поворотної фінансової допомоги по договору №07-08/2020 від 07.08.2020 р., без ПДВ» (том І, а.с. 7-8).

8.2. 07.04.2021, позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою №85 від 06.04.2021 про повернення протягом семи днів, з моменту пред`явлення даної вимоги, поворотної фінансової допомоги в сумі 480000 грн, отриманої ним у серпні 2020 року за платіжними дорученнями №731 від 07.08.2020, №732 від 12.08.2020 та №735 від 14.08.2020, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення №255, разом з фіскальним чеком та описом вкладення до цінного листа, датованих 07.04.2021 (том І, а.с. 9-11).

8.3. Дане поштове відправлення отримано відповідачем 13.04.2021 згідно з даними офіційного сайту АТ «Укрпошта» (витяг наявний в матеріалах справи, том І, а.с. 11об.-12).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. З позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантбуд» та апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» вбачається, що сторони не заперечують факт того, що договір №07-08/2020 від 07.08.2020, указаний в платіжному дорученні № 731 від 07.08.2020, у платіжному дорученні № 732 від 12.08.2020, у платіжному дорученні № 735 від 14.08.2020, сторонами в письмовій формі не укладено.

9.2. Факт перерахування позивачем та отримання відповідачем 480 000,00 грн за вказаним платіжними дорученнями сторонами також не заперечується.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині існування між сторонами договірних правовідносин, з моменту отримання відповідачем грошових коштів у формі поворотної фінансової допомоги в сумі 480 000,00 грн., перерахованих позивачем за платіжними дорученнями № 731 від 07.08.2020, № 732 від 12.08.2020 та № 735 від 14.08.2020, з призначенням платежу: «надання поворотної фінансової допомоги по договору …».

10.2. Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції в частині того, що строк повернення відповідачем поворотної фінансової допомоги в сумі 480 000,00 грн, станом на момент ухвалення рішення у даній справі, настав.

10.3. В частині відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції в частині вказаних вимог позивача.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині відсутності підстав для виникнення між сторонами відносин за договором позики, з огляду на наступне.

11.2. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України).

11.3. Частиною 1 статті 1047 Цивільного кодексу України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

11.4. Таким чином, дійсно за вимогами ст. 1047 Цивільного кодексу України встановлено письмову форму укладення договору позики, якщо позикодавцем є юридична особа.

11.5. В той же час відповідно до ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

11.6. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

11.7. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

11.8. Згідно із ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

11.9. Матеріали справи не містять доказів, наданих відповідачем на підтвердження відсутності досягнення домовленості між сторонами в частині надання позивачем відповідачу поворотної фінансової допомоги. Факт не укладення письмового договору позики не може свідчити про недійсність такого договору позики. При цьому відповідачем не заперечується факту отримання ним грошових коштів за спірними платіжними дорученнями.

11.10. Твердження відповідача про перерахування грошових коштів позивачем на рахунок відповідача в якості виконання зобов`язань фізичної особи-підприємця Колісник Д.С. також відхиляються колегією суддів, з огляду на такі доводи.

11.11. Відповідно до ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

11.12. Як вбачається з матеріалів справи відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву та подачі відповідних доказів. При цьому представником відповідача - адвокатом Кириченко Ю.Ю. 20.05.2021 отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі (том І, а.с. 27 об).

11.13. Таким чином, апелянт починаючи з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі до закриття підготовчого провадження не був позбавлений можливості подати всі наявні у нього докази.

11.14. Апелянтом не надано доказів неможливості подання до суду першої інстанції всіх наявних у нього доказів спільно із подачею відзиву. Факт неможливості участі представника відповідача у судовому засіданні 12.07.2021 в Господарському суді Чернігівської області не являється об`єктивною підставою вважати, що докази не подано відповідачем з об`єктивних причин, що не залежали від нього.

11.15. Крім того, надані відповідачем договір про спільний обробіток землі, договори суборенди земельних ділянок свідчать про існування договірних правовідносин між відповідачем та фізичною особою-підприємцем Колісник Д.С.

11.16. В той же час матеріали справи не містять доказів, що спірна сума грошових коштів перераховувалася саме в якості підстави виконання позивачем зобов`язань іншої особи.

11.17. Щодо аргументів скаржника в частині визначеного судом першої інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу, які були стягнуті з відповідача на користь позивача, колегія суддів зазначає наступне.

11.18. Відповідно до ч. 4-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

11.19. Відповідачем у межах розгляду справи № 927/492/21 в суді першої інстанції не було подано відповідного клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката. При цьому відповідач був обізнаний про розгляд справи судом, про що свідчить розписка про отримання представником відповідача копії ухвали про відкриття провадження у справі (том І, а.с. 27 об.).

11.20. Апелянтом не наведено у поданій апеляційній скарзі підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, твердження про завищений розмір таких витрат не може слугувати єдиною підставою для такого зменшення. Крім того, з урахуванням предмету позову, ціни заявленого позову, а також переліку послуг, наданих адвокатом позивачу у межах розгляду справи, що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт № 1 (опис робіт (наданих послуг) від 11.05.2021 (том І, а.с. 19), колегією суддів не вбачається підстав для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

11.21. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено право позивача на повернення суми поворотної фінансової допомоги, наданої відповідачу згідно платіжних доручень.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

13.6. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

13.7. Відповідно до статті 269 ГПК України:

« 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.8. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України).

13.9. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

13.10. Згідно із ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

13.11. Частиною 1 статті 1047 Цивільного кодексу України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

13.12. Відповідно до ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

13.13. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

13.14. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

13.15. Згідно із ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

13.16. Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 129 ГПК України визначено, що Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

13.17. Відповідно до ч. 4-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

13.18. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.19. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі № 927/492/21 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі № 927/492/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 74, 79, 86, 126, 129, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі № 927/492/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі № 927/492/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт».

4. Поновити дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі № 927/492/21.

5. Справу № 927/492/21 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.11.2021.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Г.А. Кравчук

А.О. Мальченко