ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" жовтня 2021 р. Справа № 924/404/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюк І.В., при секретарі судового засідання Б.С.Виноградов розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Агро Менеджмент» м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОДІЛЛЯТРАНС» місто Хмельницький,

про стягнення 5 385 гривень 60 коп.

Представники сторін:

позивача: Нечіпайло Р.С.- згідно ордеру в режимі ВКЗ

відповідача: Щетинська І.В. - згідно ордеру

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

До господарського суду області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Агро Менеджмент» м. Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОДІЛЛЯТРАНС» місто Хмельницький, про стягнення 5 385 гривень 60 коп.

Ухвалою суду від 23.04.2021р. залишено позовну заяву без руху, встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. На адресу суду 11.05.2021р. позивачем надано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 14.05.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14.06.2021 р.

Ухвалою від 14.06.2021р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, підготовче засідання у справі відкладено на 27 липня 2021 р.

У засіданні 27.07.2021р. постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про оголошення перерви до 04.08.2021року

У засіданні 04.08.2021р. постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого засідання по справі та призначення справи до розгляду по суті в судовому засіданні на 08 вересня 2021 року

У засіданні 08.09.2021р. постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про оголошення перерви в судовому засіданні на 15.09.2021 року.

Згідно довідки від 15.09.2021р. судове засідання по справі призначене на 15.09.2021р. не відбулось, оскільки суддя Заярнюк І.В. з 13.09.2021р. по 16.09.2021р. перебував на лікарняному у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю.

Ухвалою від 21.09.2021р. судове засідання призначено на 20.10.2021 р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 лютого 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Агро Менеджмент» (Позивач) та ТОВ «ПОДІЛЛЯТРАНС» (Відповідач) було укладено замовлення на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжміському сполучені у формі договір-заявка № 01/02/2021/13-1-Нт. ( Договір-заявка). На виконання Договору-заявки, Перевізником було здійснено перевезення вантажу та доставлено на адреси розвантаження, що підтверджується відмітками в Міжнародних Товарно- Транспортних Накладних (надалі - CMR). Оригінали CMR були надіслані на адресу Відповідача.

Наголошує , що відповідно до умов Договору-заявки, Відповідач доручав, а Позивач зобов`язувався здійснити перевезення вантажу ввіреного йому Відповідачем, автомобільним транспортом та видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі, а Відповідач зобов`язувався сплатити Позивачу за перевезення вантажу встановлену за перевезення вантажу плату. Сторони в договорі-заявці у пункті 13 зафіксували вартість перевезення по замовленню у розмірі 1850 Євро по курсу НБУ на день вивантаження, що становить 62 281 грн. 18 коп. Згідно Акту надання послуг № 48 від 11 лютого 2021 року, що був підписаний Позивачем було надано послуги по перевезенню - на загальну суму 62 281. 18 грн. Позивач належним чином виконав зобов`язання, щодо здійснення перевезень, що підтверджується CMR. Підписувати акт виконаних робіт Відповідач ухиляється.

Також стверджує, що відповідач не доплатив 5 385 грн. 60 коп. обґрунтовуючи тим, що Відповідач отримав претензію від кінцевого Замовника «United Breweries, s.r.o.» про зменшення вартості перевезення на 160 Євро, яку в подальшому було перенаправлено на електрону адресу Позивача. Позивачем було надано відповідь на претензію, що зменшення вартості перевезення на 160 євро є неможливим та законодавчо необґрунтованим. Офіційну претензію безпосередньо від Відповідача у межах діючої договір-заявки № 01/02/2021/13-1-Нm Позивач не отримував.

У відзиві на позов відповідач стверджує, що при здійсненні перевезення Виконавець не в повному обсязі надав послуги, а саме в м. Прага не здійснив завантаження 2 палет, чим порушив умови договору-заявки №01/02/2021/13-1-Hm (що в свою чергу відображено в ВМД №1179218). На електронну адресу ТОВ «Смарт Агро Менеджмент» було відправлено претензію про невиконання послуг з перевезення в повному обсязі. У відповіді на претензію ТОВ «Смарт Агро Менеджмент», адресованій ТОВ «Поділля Транс» та United Breweries s.r.o. зазначає, що водій не міг провезти дозавантаження, так як маса вантажу складала 22 742,34 кг. Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної від 03/02/2021 оформленої відповідно до норм чинного законодавства «вага брутто в кг 22 289кг.»

Відповідач наголошує на тому, що від замовника на перевезення United Breweries s.r.o. ТОВ «Поділля Транс» та ТОВ «Смарт Агро Менеджмент» було отримано претензію про компенсацію збитків спричинених невчасною поставкою товару, про що в міжнародній автомобільній накладні була зроблена відмітка (ВМД №1179218). В зв`язку з вищевикладеним ТОВ «Поділля Транс» отримало від замовника перевезення відповідно до договору-заявки №01/02/2021/13-І-Нm на 160 Євро менше, а саме 56 895,58. В свою чергу ТОВ «Смарт Агро Менеджмент» відповідно до платіжного доручення №769 від 26.03.2021 року була перерахована сума отримана ТОВ «Поділля Транс» за фактично перевезену масу товару.

Наголошує, що міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №1179218 не містить підпису відповідача, а також замовника перевезень ТОВ «ВА Торговий дім», а натомість товарно- транспортна накладна від 03/02/2021 в якій вказані всі істотні дані та масу завантаженого товару, містить підписи замовника, перевізника та відмітки митниці, що підтверджує правову позицію ТОВ «Поділля Транс» .

Враховуючи той факт, що в товарно-транспортній накладні від 03/02/2021 зазначена фактична маса ватажу, а в товарно-транспортній накладні CMR №1179218 не міститься підпису відповідача, а також замовника перевезень ТОВ «ВА Торговий дім», а зроблений запис - 160 Євро, а також міститься вказівка на умови поставки СРТ Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс (основна поставка (перевезення) оплачена), даним документом не підтверджується вимога позивача про заборгованість відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Транс» за вказане перевезення.

У відповіді на відзив позивач наголошує на тому, що у договорі-заявці № 01/02/2021/13-1-Нт від 01.02.2021 р. сторони зафіксували вартість перевезення 1850 євро по курсу НБУ на дату вивантаження, що складає 62 281, 18 грн. В умовах договору не передбачено право експедитора зменшувати вартість перевезення в односторонньому порядку, та обов`язок перевізника відшкодовує збитки завдані третім особам.

Стверджує, що договором не передбачено стягнення штрафу у розмірі 160 Євро , відсутній документ який підтверджує суму завданих збитків (160 Євро), а запис у міжнародній ТТН № 1179218 (- 160 Є) не є належним доказом, що Відповідач має право в односторонньому порядку зменшити вартість перевезення.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

01.02.2021р. між ТОВ «ПОДІЛЛЯТРАНС» (експедитором) та ТОВ «Смарт Агро Менеджмент» (виконавець) укладено договір-заявку у формі транспортного замовлення №01/02/2021/13-1 HM.

Відповідно до зазначеного договору виконавець зобов`язувався виконати для експедитора перевезення вантажу (ТНП на палетах 31 палета), а експедитор - здійснити оплату за перевезення у розмірі 1850 євро по курсу НБУ (без ПДВ) а день вивантаження, оплата після отримання оригіналів, до 7б/днів.

За змістом замовлення №01/02/2021/13-1 Hm. сторонами погоджено наступні умови перевезення:

Дата і час завантаження 02.02.2021 р. на 12-00
Маршрут1.с.Софієвська Боршагівка, Київська обл., -(Чехія ) Прага 09- ГААГА (Нідерланди)

Назва вантажу, його об`єм і маса1.ТНП на палетах , 31 палета
Пункт завантаження с. Софієвська Борщагівка вул. Соборна 114 Контактна Особа ОСОБА_1 НОМЕР_1, 2-м. Прага (Чехія ) - 2 палети
Пункт замитненняДистанційно м.Київ
Пункт перетину кордонуП/п Краківець
Контактна особа при замитненні При замитненні Чехія
8Пункт розвантаженняEtabl Trade Ski ad PtlaaiJLokaveska 173f Prague 9 Horni Pocernice CZ
9Пункт розмитненняPELMUI spol.s.r.o Musillcova 568/35.Praha 5-Kosire,150 00,IC:63668513.EORS/DIC:Z63668513
1Марка автомобіляMAH НОМЕР_2/НОМЕР_3
1Прізвище водія і тел.ОСОБА_2
1Тил кузова та його об`ємТент
1Вартість перевезення без ПДВ1850 євро по курсу НБУ на день вивантаження , оплата після отримання оригіналів до 7 б/днів .
1Додаткові умовиCMR
Як зазначає позивач, Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Агро Менеджмент" було здійснено перевезення на адреси розвантаження, вказані в договорі-заявці №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р., за товарно-транспортними накладними від 03.02.2021 р., №1179218 від 09.02.2021р.

За даними ТОВ «Смарт Агро Менеджмент» відповідач не здійснив оплату за перевезення у строк, визначений договором-заявкою №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р., що стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача 5385,60 грн. заборгованості за договором-заявкою на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір-заявка на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р., товарно-транспортні накладні 03.02.2021 р., №1179218 від 09.02.2021р., рахунок на оплату № 48 від 11.02.2021 , претензія від 12.03.2021р. (поштова накладна від 12.03.2021р., опис вкладення у цінний лист від 12.03.2021р.) та ін.

Перелік доказів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову: товарно-транспортна накладна від 03/02/2021 ; ВМД №1179218; претензія United Breweries s.r.o.; платіжне доручення №769 від 26.03.2021 року; податкова накладна №27 від 11.02.2021 року.

На підтвердження виконання зобов`язань за договором-заявкою у формі транспортного замовлення №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021р., позивачем долучено Акт надання послуг №48 від 11.02.2021р. на суму 62 281,18 грн. та міжнародну товарно-транспортну накладну СМR №1179218.

Як вбачається із Акту наданих послуг №48 від 11.02.2021р., дата розвантаження вантажу відбулася 11.02.2021р., вказаний Акт підписаний позивачем цього ж дня.

Судом також встановлено, що надані позивачем транспортно-експедиційні послуги (на загальну суму 62281,18 грн.), оплачені відповідачем частково наступним чином:26.03.2021 - перераховано 56 895,58 грн. Відтак, неоплачені залишаються надані послуги на суму 5 385,60 грн.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст. 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач не здійснив оплату за перевезення у строк, визначений договором-заявкою №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р., що стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача 5385,60 грн. заборгованості за договором-заявкою на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

В силу приписів статті 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за договором-заявкою №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р. щодо здійснення перевезення вантажу. Так, судом досліджено товарно-транспортні накладні товарно-транспортні накладні 03.02.2021 р., №1179218 від 09.02.2021р., та встановлено, що вони оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства України, тож приймаються судом у якості належних доказів виконання позивачем умов договору-заявки №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р. Вказані накладні надіслані відповідачу відповідно до експрес накладної 7605. Відповідно до зазначеного договору експедитор повинен здійснити оплату за перевезення після отримання оригіналів, до 7б/днів.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та приписів цивільного законодавства України за перевезення вантажу не розрахувався.

Згідно Акту надання послуг № 48 від 11 лютого 2021 року (підписаним Позивачем) було надано послуги по перевезенню - на загальну суму 62 281. 18 грн. Вказаний акт разом із претензією від 12.03.2021р., рахунком від 11.02.2021р. надіслано на адресу відповідача (опис вкладення та накладна від 12.03.2021р.). Однак відповідачем акт не підписано, кошти за надані послуги не сплачено. Будь-яких заперечень стосовно необґрунтованості надісланого для підписання акту не висловлено. Непідписання акту без зазначення обґрунтованих мотивів його відхилення є порушенням умов договору з боку відповідача. Оскільки відповідачем не спростовано ні факту здійсненого перевезення, ні розрахунку за надані послуги, у суду відсутні підстави вважати позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними.

Щодо CMR накладних 03.02.2021 р., №1179218 від 09.02.2021р. та інформації, яка в них відображена, суд звертає увагу відповідача на таке.

Основним документом, що регулює міжнародні автомобільні перевезення вантажів, є Конвенція про Договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, 1956 року (далі - Конвенція). Згідно з положеннями статті 4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Статтею 6 Конвенції визначено, що вантажна накладна містить такі дані: a) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім`я та адреса відправника; c) ім`я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; e) ім`я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; i) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції. У випадку потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані: a) заява про те, що перевантаження забороняється; b) платежі, які відправник зобов`язується сплатити; c) сума платежу, що підлягає сплаті при доставці; d) декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника; e) інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу; f) погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення; g) перелік документів, переданих перевізнику. Сторони можуть внести у вантажну накладну будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають корисною.

Така вантажна накладна є єдиним документом зі спеціальним номером і заповнюється перевізником та уповноваженими особами відправника, отримувача товару, митної служби під час здійснення на одне перевезення. CMR накладна не може повторно використовувати в іншому перевезенні.

В договорі-заявці на перевезення вантажу сторони спору погодили такі дані:

Дата і час завантаження 02.02.2021 р. на 12-00
Маршрут1.с.Софієвська Боршагівка, Київська обл., -(Чехія )Прага 09- ГААГА (Нідерланди)

Назва вантажу, його об`єм і маса1.ТНП на палетах , 31 палета
Пункт завантаження с. Софієвська Борщагівка вул. Соборна 114 Контактна Особа ОСОБА_1 НОМЕР_1, 2-м. Прага (Чехія ) - 2 палети
Пункт замитненняДистанційно м.Київ
Пункт перетину кордонуП/п Краківець
Контактна особа при замитненні При замитненні Чехія
8Пункт розвантаженняEtabl Trade Ski ad PtlaaiJLokaveska 173f Prague 9 Horni Pocernice CZ
9Пункт розмитненняPELMUI spol.s.r.o Musillcova 568/35.Praha 5-Kosire,150 00,IC:63668513.EORS/DIC:Z63668513
1Марка автомобіляMAH НОМЕР_2/НОМЕР_3
1Прізвище водія і тел.ОСОБА_2
1Тил кузова та його об`ємТент
1Вартість перевезення без ПДВ1850 євро по курсу НБУ на день вивантаження , оплата після отримання оригіналів до 7 б/днів .
1Додаткові умовиCMR

Із змісту ТТН 03.02.2021 р., №1179218 від 09.02.2021р. вбачається, що Відправник /Absender (Name, Anschrift. Land) /Sender ( name, address, country) - LLC VA Torgovyi DIM, Ukraine 01024 Kyiv,5 Velyka Vasylkivska str., Company code: 43151301; Отримувач /Empfanger (Name. Anschrift, Land)/Consignee ( name, address, country)/UNITED BREWERIES S.P.O., Husovo nam. 22, Rakovnik, 26901 Ceska Republika, VAT: 06828428. Місце розвантаження / Auslieferungsort des Gutes (Ort. Land)/Place of delivery of the goods (place, country) / Etabl Trade, Sklad Pelmi, Lukavecka 1732 Prague 9 Homi Pocemice CZ, кількість місць - 31 палета, товар - Soft drink Coca-Cola 1,5 PET*6 , вага брутто - 22289 кг. При цьому, у товарно транспортній накладній №1179218 від 09.02.2021р. вага бруто зазначена - 22742 кг.

Тобто, інформація про відправника, адресу вивантаження, зазначену в договорі-заявці та в товарно транспортній накладній співпадають. Також на накладних 03.02.2021 р., №1179218 від 09.02.2021р. міститься відбиток штемпеля та підпис у графі відправника, перевізника, одержувача.

Підсумовуючи наведене, позивачем доведено належними доказами факт здійснення перевезення відповідно до умов договору-заявки від №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р.

У своїх запереченнях проти позовних вимог відповідач стверджує, що не підписав Акт наданих послуг оскільки зазнав збитків через недопоставку товару за товарно-транспортною накладною. Вантажоодержувачу United Breweries s.r.o. на суму 160 євро. Як стверджує відповідач, вказане свідчить про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Смарт Агро Менеджмент» в частині стягнення зазначеної суми.

Дані заперечення відповідача судом не приймаються.

Так, згідно з п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною.

Згідно з п. 11.3 Правил товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники (п. 11.4 Правил).

Як зазначено вище, в матеріалах справи міститься товарно-транспортна накладні 03.02.2021 р., №1179218 від 09.02.2021р., підписані уповноваженими особами вантажовідправника, перевізника, отримувача. Таким чином, зазначені накладні оформлені належним чином та приймаються судом у якості належного доказу виконання позивачем умов договору-заявки.

Водночас, доводи відповідача про те, що здійсненні перевезення Виконавець не в повному обсязі надав послуги, а саме в м. Прага не здійснив завантаження 2 палет, чим порушив умови договору-заявки №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р., не можуть бути доказом невиконання ТОВ «Смарт Агро Менеджмент» своїх зобов`язань за договором-заявкою з огляду на наступне:

Згідно з Розділом 15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом, що може бути складений у паперовій або електронній формі, за формою, що наведена в додатку 4.

Перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті такі обставини:

а) невідповідність між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній;

б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері;

в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу;

г) інші обставини (пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними.

Жодна із сторін не має права відмовитись від підписання акта. У разі незгоди зі змістом акта кожна із сторін має право викласти в ньому свою думку в рядку "Особливі відмітки" і засвідчити її підписом.

При відмові від складання акта або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони.

Доказів щодо наявності актів про недопоставку позивачем товару за договором-заявкою №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р. сторонами не надано. Оскільки у договорі-заявці у формі транспортного замовлення на перевезення сторонами було визначено, що строк оплати послуг - 7 банківських днів після отримання оригіналів документів, після закінчення 7 банківських днів після одержання оригіналів документів, у відповідача виник обов`язок оплатити надані перевізником послуги.

Таким чином, врахувавши викладене, а також те, що дані товарно-транспортної накладної №1179218 від 09.02.2021р. наданої відповідачем (у копії без відмітки п.24 „Вантаж одержано", „місце, дата, підпис, штамп") суперечать інформації, товарно-транспортної накладної №1179218 від 09.02.2021р. наданої позивачем (у оригіналі із відміткою п.24 „Вантаж одержано", „місце, дата, підпис, штамп"), суд відповідно до положення ст. 79 ГПК України визнав останній доказ більш вірогідним, ніж докази, надані відповідачем в підтвердження своїх заперечень.

Також відповідно до договору-заявки №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р. водій приймає вантаж по кількості транспортних одиниць, що вказані в товаросупровідних документах, і оглядає упаковку вантажу на предмет цілісності. А також, водій зобов`язаний простежити за завантаженням та розвантаженням автомобіля, так як відповідальність за перевантаження та за вантаж: сума бою, порчі, нестачі - покладається на перевізника вантажу.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Слід зазначити, що 17 жовтня 2019 р. набув чинності Закон України від 20 вересня 2019 р. № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було внесено зміни до ГПК України, зокрема, змінено назву статті 79 цього Кодексу з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів", викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 р. у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 р. у справі № 902/761/18, від 4 грудня 2019 р. у справі № 917/2101/17). Наведений стандарт доказування також застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 р. у справі № 129/1033/13-ц.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23 серпня 2016 р. у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Таким чином, суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Правова позиція аналогічного змісту викладена в постановах Верховного Суду від 24 березня 2021 р. у справі № 914/4/20; від 01 грудня 2020 р. у справі № 904/1103/20.

Крім того, питання стягнення з ТОВ «Смарт Агро Менеджмент» збитків за порушення умов договору-заявки №01/02/2021/13-1 Hm від 01.02.2021 р. не є предметом розгляду у даній справі, а може бути розглянуте в межах окремого позовного провадження.

Так, статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Згідно з ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності відповідно до ст.623 Цивільного кодексу України та ст.224 Господарського кодексу України.

Обов`язковими умовами для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків є: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов`язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблено висновок, що збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Саме на відповідача покладено обов`язок (в межах окремого позовного провадження) доведення факту спричинення збитків, обґрунтування їх розміру, доведення безпосереднього причинного зв`язку між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Аналогічний висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/422/18, від 16.04.2019 у справі № 911/917/16.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Агро Менеджмент» в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 197, 222, 231, 233, 236, 238, 240, 241,247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОДІЛЛЯТРАНС» (місто Хмельницький, вул. Тернопільська, будинок 28, квартира 24; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Агро Менеджмент» (01024, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 19-21, прим. 35; ) 5 385 гривень 60 коп. боргу та 2270 грн. судового збору.

Видати наказ.

Призначити судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі № 924/404/21 для вирішення питання про судові витрати на підставі заяви представника позивача - адвоката Р.С.Нечіпайло на 25.10.2021 на 16: 00 год. в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1.

Строк для подання позивачем доказів щодо розміру, понесених судових витрат - 25.10.2021р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України. Повний текст складено 01.11.2021р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи,

2 - ТОВ «Смарт Агро Менеджмент» ІНФОРМАЦІЯ_1, 3- ТОВ «ПОДІЛЛЯТРАНС» ел.адр. ІНФОРМАЦІЯ_2