РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.11.2021Справа № 910/13701/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Денисюка Миколи Петровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біо-Тех Буд Групп»

про стягнення 427 622,48 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2021 року Фізична особа-підприємець Денисюк Микола Петрович (далі - ФОП Денисюк М.П., позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біо-Тех Буд Групп» (далі - ТОВ «Біо-Тех Буд Групп», відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 427 622,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду від 12.09.2019 № 1/12/09/2019 в частині повної та своєчасної оплати.

У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача 427 622,48 грн, з яких: 362 359,93 грн основної заборгованості, 45 099,45 грн інфляційних збитків та 20 163,10 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/13701/21 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Так, ухвала суду від 27.08.2021 була повернута поштовим відділенням з адреси позивача 30.10.2021 (поштове відправлення № 760), що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти.

Вказана ухвала також була повернута поштовим відділенням з адреси відповідача 21.10.2021 (поштове відправлення № 779), що підтверджується поштовим поверненням, долученим до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

12.09.2019 між ТОВ «Біо-Тех Буд Групп» (замовник) та ФОП Денисюком М.П. (виконавець) був укладений договір підряду № 1/12/09/2019 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець забезпечує відповідно до умов даного договору виконання будівельних робіт на дитячий садочок, смт Бобровиця, Чернігівська обл.

Згідно з п. 1.2 договору виконання ремонтних робіт здійснюється спеціалістами виконавця. Замовник при цьому зобов`язується сплатити вартість послуг виконавця, пов`язаних з виконанням ним своїх обов`язків.

Пунктом 1.4. договору сторони погодили, що термін виконання робіт за цим договором - до 01 грудня 2019 року. Термін виконання робіт уточнюється у випадку зміни обсягів робіт, виникненням додаткових робіт, не врахованих цим договором.

Авансування робіт здійснюється в межах 30% від загального кошторису, розрахунок проводиться після завершення кожного з етапів робіт. Розрахунок за виконані роботи здійснюється після завершення робіт та підписання акту виконаних робіт (п. 2.3. договору).

Відповідно до п.п. 3.1.-3.3. договору виконавець протягом 3-х календарних днів від дня завершення монтажних робіт надає замовнику акт виконаних робіт; замовник протягом 3-х календарних днів з моменту отримання акту виконаних робіт, надає виконавцю перевірений та підписаний акт виконаних робіт; приймання виконання робіт, здійснюється комісійно за участю представників замовника та виконавця.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строком дії договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дій договору ( п.п. 8.1.-8.2. договору).

Судом встановлено, що на виконання укладеного сторонами договору позивач виконав роботи, а відповідач прийняв такі роботи вартістю 362 359,93 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 11.10.2019, складеним сторонами до договору № 1/12/09/2019 від 12.09.2019 та засвідченим підписами представників обох сторін.

Водночас, відповідач за виконані роботи не розрахувався, відтак у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 362 359,93 грн.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність вимог позивача, суд керувався таким.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Положеннями ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Дослідивши укладений сторонами договір, суд дійшов висновку про те, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2 вищевказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем в повному обсязі або спростовували доводи останнього, суду не надав.

07.07.2021 позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою про сплату коштів.

Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 362 359,93 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача за період з 11.10.2019 по 18.08.2021 3% річних в розмірі 20 163,10 грн та інфляційну складову боргу в розмірі 45 099,45 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак позивачем невірно визначено період нарахування, оскільки з урахуванням підписаного сторонами акту приймання робіт від 11.10.2019 початком прострочення оплати заборгованості є 12.10.2019.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за період з 12.10.2019 по 18.08.2021, суд встановив, що їх розмір становить 20 133,31 грн, тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення з відповідача 3% річних заявлена позивачем правомірно, проте підлягає задоволенню в розмірі, визначеному судом, а саме в розмірі 20 133,31 грн.

Здійснивши власний розрахунок інфляційної складової боргу за період з 12.10.2019 по 18.08.2021, суд встановив, що її розмір становить 44 284,53 грн, тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу заявлена позивачем правомірно, проте підлягає задоволенню в розмірі, визначеному судом, а саме в розмірі 44 284,53 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 362 359,93 грн, 3% річних в розмірі 20 133,31 грн та інфляційної складової боргу в розмірі 44 284,53 грн.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біо-Тех Буд Групп» (03083, м. Київ, проспект Науки, 50, офіс 2, ідентифікаційний код 40163974) на користь Фізичної особи-підприємця Денисюка Миколи Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) основний борг у розмірі 362 359,93 грн (триста шістдесят дві тисячі триста п`ятдесят дев`ять грн 93 коп.), 3% річних в розмірі 20 133,31 грн (двадцять тисяч сто тридцять три грн 31 коп.), інфляційну складову боргу в розмірі 44 284,53 грн (сорок чотири тисячі двісті вісімдесят чотири грн 53 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 401,68 грн (шість тисяч чотириста одну грн 68 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 03.11.2021.

Суддя О.Г. Удалова