ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м.Харків Справа № 913/464/21
Провадження №34/913/464/21
Господарський суд Луганської області у складі:
суддя Іванов А.В.
при секретарі судового засідання Медуниці Р.І.,
розглянувши у судовому засіданні справу
за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест», с. Рівне Покровського району Донецької області,
до Фізичної особи-підприємця Рохвадзе Джансука Валіковича, м. Кремінна Луганської області,
про зобов`язання виконати обов`язок в натурі та стягнення 750 300 грн. 00 коп.
У засіданні брали участь:
представник позивача: адвокат Демченко І.С., дов. №87 від 21.12.2020;
відповідач: Рохвадзе Д.В.;
представник відповідача: адвокат Воронов А.І., ордер серія ДН №114948 від 14.09.2021.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Суть спору: Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест» (далі ПрАТ «АПК-Інвест») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Рохвадзе Джансука Валіковича (далі ФОП Рохвадзе Д.В.), в якій просило зобов`язати відповідача у повному обсязі виконати умови Специфікації №12 від 26.04.2021 до Договору поставки №11/03/19 від 11.03.2021, а саме здійснити поставку піддонів дерев`яних у кількості 3000 шт. загальною вартістю 366 000 грн. 00 коп., а також стягнути з відповідача штрафні санкції за Договором у сумі 750 300 грн. 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.03.2021 між ПрАТ «АПК-Інвест» та ФОП Рохвадзе Д.В. було укладено Договір поставки №11/03/2019, згідно умов якого відповідач зобов`язується в порядку, на умовах і в терміни, передбачені Договором, поставити (передати у власність) позивачу окремими партіями тару, упаковку та пакувальні матеріали (надалі Товар), а позивач зобов`язується прийняти та оплатити Товар в асортименті, кількості, за цінами і характеристиками, зазначеними у відповідних додатках до Договору Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.
Як зазначає позивач, відповідно до умов Специфікації №12 від 26.04.2021, відповідач мав поставити 3750 штук дерев`яних піддонів п`ятьма партіями загальною вартістю 457 500 грн. 00 коп., проте останній здійснив поставку лише 750 штук піддонів за першою партією на суму 91 500 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною №10 від 05.05.2021 та товарно-транспортною накладною №10 від 05.05.2021.
Позивач стверджує, що друга партія Товару у кількості 750 штук була поставлена відповідачем неналежної якості, про що позивачем було складено Акт виявлених дефектів при прийманні продукції за якістю №22/05 від 22.05.2021.
В зв`язку з тим, що відповідачем не було усунуто виявлені недоліки та не поставлено решту Товару, позивачем були нараховані штрафні санкції в загальному розмірі 750 300 грн. 00 коп., з яких 631 350 грн. 00 коп. неустойка за несвоєчасну поставку Товару, 9 150 грн. 00 коп. штраф за поставку Товару неналежної якості та 109 800 грн. 00 коп. штраф за односторонню відмову від поставки Товару.
Позивач звертався до відповідача з Вимогою №1133 від 07.07.2021, в якій вимагав сплатити йому штраф за односторонню відмову від поставки Товару в розмірі 109 800 грн. 00 коп.
Однак, відповідач штрафні санкції не сплатив, виявлені недоліки Товару не усунув та не поставив решту Товару згідно Специфікації №12 від 26.04.2021, що й стало підставою для звернення до суду.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021 справу №913/464/21 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.08.2021 о 15 год. 30 хв.
16.08.2021 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивач при прийманні другої партії Товару склав Акт виявлених дефектів при прийманні продукції за якістю №22/05 від 22.05.2021 в односторонньому порядку без повідомлення Продавця та не здійснив незалежну експертизу Товару, хоча відповідачем було надано висновок фітосанітарної експертизи від 18.05.2021.
Відповідач вважає, що висновок позивача про те, що поставлені піддони не можуть бути використані у виробництві та підлягають поверненню, порушує норми Інструкції П-7 та умови Договору. Крім того, відповідач наголошує, що піддони взагалі не вивантажувалися з автомобіля та не було складено акт прихованих недоліків згідно Інструкції П-7.
Також відповідач вказує, що позивачем не надано жодних доказів поставки Товару неналежної якості, оскільки не проведено експертизи, не відібрано зразки на аналіз, тому, на думку відповідача, штрафні санкції в розмірі 10% від вартості неякісного Товару не можуть застосовуватися.
До того ж, відповідач стверджує, що позивач не підтвердив факт не поставки Товару, не надав доказів несвоєчасної поставки Товару, що унеможливлює нарахування неустойки за несвоєчасну поставку Товару у розмірі 5% від суми непоставленого Товару за кожний день прострочення.
В зв`язку з наведеним відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
16.08.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому просив долучити до матеріалів справи лист ФОП Рохвадзе Д.В. від 03.08.2021, яке було задоволено, а докази долучені до матеріалів справи.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 16.08.2021 запропоновано позивачу надати відповідь на відзив з доказами направлення іншій стороні. Відкладено підготовче засідання на 14.09.2021 о 16 год. 00 хв.
10.09.2021 на адресу суду від відповідача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що ним не було отримано відзив на позовну заяву у спосіб, визначений процесуальним законодавством, тому він вважається таким, що не був поданим. Разом з тим, позивач вважає за необхідне надати відповідь на відзив.
Позивач вказує, що посилання відповідача на усну домовленість не відповідає дійсності, умовам Договору поставки, а також вимогам чинного законодавства. В свою чергу, позивачем надано належні докази на підтвердження факту односторонньої відмови відповідача від поставки товару, що підтверджується як фактичною не поставкою товару, так і письмовими доказами, зокрема листами, надісланими відповідачу, долученими до матеріалів справи, які підвереджують також і правомірність нарахування штрафних санкцій.
Крім того, позивач зауважує, що відповідачем 27.08.2021 поставлено партію піддонів у кількості 750 шт. загальною вартістю 91 500 грн., хоча і з порушенням терміну, визначеного в Специфікації №12 від 26.04.2021, що, на його думку, свідчить про згоду відповідача із заявленими позовними вимогами.
Позивач наголошує, що Інструкція №П-7 передбачає обов`язок покупця викликати для складання двостороннього акту представника постачальника лише у разі, якщо це передбачено договором. З огляду на відсутність такого застереження в Договорі позивач вважає, що ним було правомірно складено Акт виявлених дефектів при прийманні продукції за якістю №22/05 від 22.05.2021 в односторонньому порядку та нараховано штрафні санкції. Позивач звертає увагу, що згода відповідача з поставкою ним товару неналежної якості підтверджується також здійсненням 27.08.2021 поставки товару належної якості.
До того ж, позивач зазначає, що не був зобов`язаний звертатися до постачальника з письмовою вимогою про поставку товару, оскільки це є лише його правом. Натомість, відповідач був зобов`язаний письмового повідомити позивача про готовність товару до відвантаження, якщо мав на меті добровільно усунути порушення за Договором, що, однак, здійснено не було.
В зв`язку з наведеним позивач просить задовольнити позов у повному обсязі.
14.09.2021 через канцелярію суду відповідач надав заперечення, в яких зазначає, що здійснив поставку партій товару позивачу відповідно до видаткових накладних №15 від 27.08.2021 та №16 від 10.09.2021, що спростовує посилання позивача на односторонню відмову відповідача від виконання зобов`язання.
Також відповідач вказує, що факт поставки товару неналежної якості не підтверджується належними доказами, оскільки позивачем не було виконано умови п. 2.13 Договору та не виписано накладну на повернення товару. В свою чергу, Акт виявлених дефектів при прийманні продукції за якістю №22/05 від 22.05.2021 складений з порушеннями та не підписаний відповідальною особою.
Крім того, відповідач стверджує, що позивач не встановив факт поставки товару неналежної якості шляхом проведення експертизи його якості в незалежній експертній установі. Тому відповідач вважає, що позивач здійснив односторонню відмову від приймання товару належної якості.
У зв`язку з чим відповідач просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.09.2021 запропоновано сторонам подати додаткові письмові пояснення та докази на їх підтвердження у строк до 01.10.2021. Продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 07.10.2021 о 15 год. 15 хв.
01.10.2021 на адресу суду від позивача надійшли пояснення, в яких вказує, що одностороння відмова відповідача від поставки товару підтверджується як фактичною непоставкою товару, так і листами відповідача, які наявні в матеріалах справи. В той же час, поставка товару після подання позову жодним чином не спростовує факт порушення зобов`язання.
Також позивач зазначає, що факт поставки товару неналежної якості визнано самим відповідачем. Вказана партія товару не була поставлена на бухгалтерський облік в зв`язку із неприйняттям товару через невідповідність його якості, тому накладна на повернення не виписувалася. Наразі позивачу поставлено відповідачем лише дві поставки товару, який було прийнято.
Окрім того, позивач зауважує, що доводи відповідача про проведення експертизи спростовуються положеннями Договору, відповідно до п. 2.12. якого проведення експертизи є правом, а не обов`язком позивача. До того ж, у Договорі відсутнє застереження щодо необхідності виклику представника відповідача для складення двостороннього акту.
В зв`язку з наведеним позивач просив прийняти дані пояснення та задовольнити позов у повному обсязі.
07.10.2021 представник відповідача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи копії видаткової накладної №17 від 02.10.2021 та товарно-транспортної накладної №17 від 02.10.202, яке було задоволено, а докази долучені до матеріалів справи.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 07.10.2021 продовжено строк на надання письмових пояснень та доказів до 05.11.2021 (включно). Закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10.11.2021 о 14 год. 45 хв.
02.11.2021 через систему «Електронний суд» відповідач подав письмові пояснення, в яких, крім пояснень аналогічним тим, що наведені у відзиві та запереченнях, зауважив, що відповідно до товарно-транспортної накладної №18 від 21.10.2021 здійснив останню поставку піддонів дерев`яних, тому позовні вимоги щодо зобов`язання його у повному обсязі виконати умови Специфікації №12 від 26.04.2021, а саме здійснити поставку піддонів дерев`яних у кількості 3000 шт. загальною вартістю 366 000 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню, оскільки поставка виконана в повному обсязі.
Просив долучити до матеріалів справи копію товарно-транспортної накладної №18 від 21.10.2021 та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Суд приймає вказані письмові пояснення та долучає їх разом із копією товарно-транспортної накладної №18 від 21.10.2021 до матеріалів справи.
В судовому засіданні 10.11.2021 взяли участь представник позивача, відповідач та його представник.
Представник позивача надав усні пояснення по суті позовних вимог та підтримав позов.
Відповідач та його представник надали усні пояснення по суті позовних вимог та проти позову заперечили.
У судовому засіданні 10.11.2021 суд, розглянувши справу по суті, заслухавши представників сторін та відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, проголосив вступну та резолютивну частини судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -
11.03.2019 між ФОП Рохвадзе Д.В. (Постачальник, відповідач) та ПрАТ «АПК-Інвест» (Покупець, позивач) було укладено Договір поставки №11/03/19 (далі Договір), згідно умов п. 1.1. якого відповідач зобов`язується в порядку, на умовах і в терміни, передбачені цим Договором поставити (передати у власність) позивачу окремими партіями тару, упаковку та пакувальні матеріали (надалі Товар), а позивач зобов`язується прийняти та оплатити Товар в асортименті, кількості, за цінами і характеристиками, зазначеними у відповідних додатках до Договору Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 17-24).
У розумінні п. 1.1. цього Договору під партією Товару Сторони визначають будь-яку кількість Товару по одному виду, властивостям (показникам якості та безпеки), який призначений для поставки і підтверджується відповідними супровідними документами (п. 1.2. Договору).
За умовами п.п. 2.1.-2.2. Договору Постачальник зобов`язується поставити Товар за цим Договором у строк, визначений у відповідній Специфікації. Умови поставки за цим Договором: DDP Україна, Донецька обл., Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена, 1-А, м`ясокомбінат ПрАТ «АПК-Інвест» (згідно із правилами «Інкотермс-2010»).
Право власності на Товар переходить до Покупця в момент поставки Товару, на умовах, зазначених у п. 2.2. Договору з урахуванням положень цього Договору. Моментом передачі Товару є момент підписання Покупцем видаткової накладної на відповідну партію Товару, з проставленням дати фактичного отримання Товару в такій накладній (п.п. 2.3.-2.4. Договору).
Пунктом 2.7. передбачено, що внутрітарне (остаточне) приймання за кількістю Товару здійснюється Покупцем на складі ПрАТ «АПК-Інвест», розташованому за адресою: Донецька обл., Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена, 1-А, м`ясокомбінат ПрАТ «АПК-Інвест», на підставі даних, зазначених у видатковій накладній товарно-транспортній накладній на Товар, у відповідних Специфікаціях і фактичній наявності Товару, в порядку, передбаченому спеціальним нормативним актом для відповідного виду продукції, при відсутності спеціального порядку, на підставі Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за кількістю», затвердженою Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6.
Приймання за якістю і комплектністю Товару здійснюється Покупцем на підставі сертифікату якості. Реєстраційного посвідчення та/або інших документів, що підтверджують якість Товару, в порядку, передбаченому спеціальним нормативним актом для відповідного виду продукції, при відсутності спеціального порядку, на підставі Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за якістю», затвердженою Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 24.04.1966 №П-7 (п. 2.9. Договору).
Згідно із п.п. 2.10.-2.11. Договору якість поставленого Постачальником Товару має відповідати умовам цього Договору, державним стандартам і нормативам, гігієнічним вимогам, що діють на території України або прийнятим міжнародним стандартам, підтвердженим в Україні, і підтверджується: ветеринарним, якісним сертифікатами, реєстраційними посвідченням та/або іншими документами, що підтверджують якість Товару відповідно до чинного законодавства та нормативно-технічною документацією на Товар. Якість Товару визначається відповідно до вимог нормативних документів на кожний конкретний вид Товару за цим Договором і вказується в Специфікації до Договору.
Вартість Товару і порядок розрахунків визначаються (узгоджується) Сторонами у відповідних Специфікаціях до Договору, які підписуються уповноваженими представниками Сторін і скріплюються їх печатками, які є невід`ємною частиною Договору, і включає податок на додану вартість у розмірі визначеному законодавством України для відповідних господарських операцій (п. 4.1. Договору).
За змістом 5.5. Договору Сторони зобов`язуються при підписанні Специфікації узгодити кількість та/або вагу партії Товару.
У разі несвоєчасної поставки Товару Постачальник сплачує Покупцю неустойку в розмірі 5% від суми не поставленого Товару за відповідною Специфікацією за кожен день прострочення поставки. Даний пункт також поширюється на прострочення поставки, внаслідок поставки Товару неналежної якості (п. 6.3. Договору).
Приписами п. 6.4. Договору визначено, що в разі поставки Товару неналежної якості, постачальник крім іншого зобов`язаний виплатити Покупцю штраф у розмірі 10% від вартості неякісного Товару, за відповідною Специфікацією та відшкодувати транспортні витрати, у розмірі, пропорційному кількості неякісного Товару у відповідній партії.
За односторонню відмову від поставки товару, постачальник, крім іншого, протягом трьох календарних днів з моменту пред`явлення письмової вимоги Покупця зобов`язаний додатково виплатити Покупцю штраф у розмірі 30% від вартості не поставленого Товару. Під односторонньою відмовою від поставки Товару сторони розуміють відповідне письмове повідомлення Постачальника та/або не поставку Товару протягом 20 днів з моменту настання терміну поставки Товару (повної партії або її частини) (п. 6.6. Договору).
Сторони визначили в п. 9.1., що цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін, набирає чинності з 11.03.2019 і діє до 31.12.2021.
Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками сторін без жодних застережень та зауважень.
В подальшому 26.04.2021 сторони уклали Специфікацію №12, яка є Додатком №12 до Договору поставки №11/03/19 від 11.03.2019 та відповідно до п. 1 якої сторони дійшли згоди про постачання п`яти партій Товару піддонів дерев`яних 1200ммх800мм, кількістю по 750 шт., вартістю 91 500 за партію за таким графіком: перша партія до 05.05.2021, друга до 20.05.2021, третя до 31.05.2021, четверта до 15.06.2021 та п`ята до 30.06.2021 (а.с. 25).
Загальна вартість Специфікації без ПДВ становить 457 500 грн. Покупець здійснює оплату за Товару за умовами: Оплата в розмірі 100% від вартості партії Товару протягом 14 банківських днів з дати поставки партії Товару. Умови поставки: FCA Склад Постачальника, розташований за адресою Україна, Донецька обл., Лиманський район, смт Зарічне, вул. Бульварна, 2-Г (п.п. 2-4 Специфікації).
05.05.2021 відповідач здійснив поставку першої партії піддонів у кількості 750 штук на суму 91 500 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною №10 від 05.05.2021 та товарно-транспортною накладною №10 від 05.05.2021 (а.с. 26-27).
Як зазначає позивач, друга партія Товару у кількості 750 штук була поставлена відповідачем неналежної якості, про що позивачем було складено Акт виявлених дефектів при прийманні продукції за якістю №22/05 від 22.05.2021 (а.с. 29).
У зв`язку з тим, що відповідачем не було усунуто виявлені недоліки та не поставлено решту Товару, позивач звертався до відповідача з Вимогою №1133 від 07.07.2021, в якій вимагав сплатити йому штраф за односторонню відмову від поставки Товару в розмірі 109 800 грн. 00 коп. (а.с. 30).
Оскільки, відповідачем штрафні санкції не сплачено, виявлені недоліки Товару не усунуто, а решту Товару згідно Специфікації №12 від 26.04.2021 не поставлено, позивач звернувся з даним позовом до суду про зобов`язання відповідача у повному обсязі виконати умови Специфікації №12 від 26.04.2021 до Договору поставки №11/03/19 від 11.03.2021, а саме здійснити поставку піддонів дерев`яних у кількості 3000 шт. загальною вартістю 366 000 грн. 00 коп., та стягнення з відповідача штрафних санкцій в загальному розмірі 750 300 грн. 00 коп., з яких 631 350 грн. 00 коп. неустойка за несвоєчасну поставку Товару, 9 150 грн. 00 коп. штраф за поставку Товару неналежної якості та 109 800 грн. 00 коп. штраф за односторонню відмову від поставки Товару.
Відповідач проти позову заперечив та зазначив, що позивач при прийманні другої партії Товару склав Акт виявлених дефектів при прийманні продукції за якістю №22/05 від 22.05.2021 в односторонньому порядку без повідомлення Продавця та не здійснив незалежну експертизу Товару, хоча відповідачем було надано висновок фітосанітарної експертизи від 18.05.2021.
Відповідач вважає, що висновок позивача про те, що поставлені піддони не можуть бути використані у виробництві та підлягають поверненню, порушує норми Інструкції П-7 та умови Договору. Крім того, відповідач наголошує, що піддони взагалі не вивантажувалися з автомобіля та не було складено акт прихованих недоліків згідно Інструкції П-7.
Також відповідач вказує, що позивачем не надано жодних доказів поставки Товару неналежної якості, оскільки не проведено експертизи, не відібрано зразки на аналіз, тому, на думку відповідача, штрафні санкції в розмірі 10% від вартості неякісного Товару не можуть застосовуватися. Факт поставки товару неналежної якості не підтверджується належними доказами, оскільки позивачем не було виконано умови п. 2.13 Договору та не виписано накладну на повернення товару. В свою чергу, Акт виявлених дефектів при прийманні продукції за якістю №22/05 від 22.05.2021 складений з порушеннями та не підписаний відповідальною особою.
До того ж, відповідач стверджує, що позивач не підтвердив факт не поставки Товару, не надав доказів несвоєчасної поставки Товару, що унеможливлює нарахування неустойки за несвоєчасну поставку Товару у розмірі 5% від суми непоставленого Товару за кожний день прострочення.
Відповідач наголошує, що здійснив поставку партій товару позивачу відповідно до видаткових накладних №15 від 27.08.2021 та №16 від 10.09.2021, що спростовує посилання позивача на односторонню відмову відповідача від виконання зобов`язання.
Крім того, відповідач вказує, що позивач не встановив факт поставки товару неналежної якості шляхом проведення експертизи його якості в незалежній експертній установі. Тому відповідач вважає, що позивач здійснив односторонню відмову від приймання товару належної якості.
В зв`язку з наведеним відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 ГК України.
Положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За змістом ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За своєю правовою природою договір, який укладено сторонами, є договором поставки.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За змістом ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, Договором поставки №11/03/19 від 11.03.2021 передбачено, що Постачальник зобов`язується поставити Товар за цим Договором у строк, визначений у відповідній Специфікації (п. 2.1. Договору).
Згідно Специфікації №12 від 26.04.2021 до Договору поставки №11/03/19 від 11.03.2021 сторони дійшли згоди про постачання п`яти партій Товару піддонів дерев`яних 1200ммх800мм, кількістю по 750 шт., вартістю 91 500 за партію за таким графіком: перша партія до 05.05.2021, друга до 20.05.2021, третя до 31.05.2021, четверта до 15.06.2021 та п`ята до 30.06.2021.
Як вбачається з матеріалів справи, першу партію піддонів у кількості 750 штук на суму 91 500 грн. 00 коп. відповідач здійснив у строк 05.05.2021, що вбачається з видаткової накладної №10 від 05.05.2021 та товарно-транспортної накладної №10 від 05.05.2021.
Натомість, друга партія Товару у кількості 750 штук піддонів була поставлена відповідачем неналежної якості, про що підтверджується Актом виявлених дефектів при прийманні продукції за якістю №22/05 від 22.05.2021.
Так, відповідно до даного Акту продукція, пред`явлена до перевірки, містить наступні недоліки та їх характер: цвіль; неякісна обробка деревини гострий ободок дощок. На нижній стороні поперечних дощок кінці цвяхів не повністю втоплені в деревину. За висновком комісії про характер виявлених дефектів в продукції та причини їх появи: піддони не можуть бути використані в виробництві та підлягають поверненню постачальнику в кількості 750 шт.
Таким чином, друга партія піддонів у кількості 750 штук була повернута позивачем відповідачу у зв`язку із їх неналежною якістю.
Доказів поставки другої партії Товару, але належної якості і у встановлений Договором строк, матеріали справи не містять, тому суд приходить до висновку, що друга партія піддонів, поставлена відповідачем, була неналежної якості.
Твердження відповідача про те, що позивач при прийманні другої партії Товару не мав права складати Акт виявлених дефектів при прийманні продукції за якістю №22/05 від 22.05.2021 в односторонньому порядку без повідомлення Продавця, є безпідставними, з огляду на таке.
Положеннями п. 16 Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за якістю», затвердженої Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 24.04.1966 №П-7, визначено, що при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, креслень, зразків (еталонів) договору або даним, зазначеним у маркуванні та супровідних документи, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач зупиняє подальше приймання продукції та складає акт, у якому вказує кількість оглянутої продукції та характер виявлених під час приймання дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежного якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості та змішання з іншою однорідною продукцією. Одержувач також зобов`язаний викликати для участі у продовженні приймання продукції та складання двостороннього акту представника іногороднього виробника (відправника), якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах чи договорі.
Оскільки Договір поставки №11/03/19 від 11.03.2021 не містить умов щодо обов`язку Покупця викликати представника Постачальника для участі у продовженні приймання продукції та складання двостороннього акту, суд вважає, що позивачем правомірно було складено Акт виявлених дефектів при прийманні продукції за якістю №22/05 від 22.05.2021 в односторонньому порядку, яким зафіксовано поставку відповідачем другої партії піддонів неналежної якості.
Тому аргументи відповідача щодо того, що Акт виявлених дефектів при прийманні продукції за якістю №22/05 від 22.05.2021 складений з порушеннями є помилковими, а вказівки про не надання позивачем жодних доказів поставки Товару неналежної якості такими, що спростовуються матеріали справи.
Посилання відповідача про те, що позивач не здійснив незалежну експертизу Товару, не береться судом до уваги так як у відповідності до п. 2.12. Договору у разі наявності у Покупця обґрунтованих підозр щодо якості поставленого товару, Покупець має право здійснити експертизу якості поставленого Товару протягом нормативного встановлених термінів в незалежній експертній організації (лабораторії).
Відтак, проведення експертизи якості поставленого Товару є лише правом, а не обов`язком позивача.
Доводи відповідача про те, що факт поставки товару неналежної якості не підтверджується належними доказами, оскільки позивачем не було виконано умови п. 2.13 Договору та не виписано накладну на повернення товару, є необґрунтованими.
Позаяк, відповідач не вірно інтерпретує положення п. 2.13 Договору, які визначають, що у разі поставки Товару неналежної якості, Покупець має право відмовитися від приймання неякісного Товару. У такому випадку Постачальник зобов`язаний протягом 3 календарних днів з дня пред`явлення письмової вимоги Покупцем поставити Товар, що відповідає умовам цього Договору та відповідної Специфікації, або в такий же термін повернути на поточний рахунок Покупця суму передоплати за Товар, якщо така проводилася, по умовам платежу зазначеним у Специфікації (на вибір Покупця). У разі повернення Товару Постачальнику, Покупець виписує накладну на повернення Товару, а Постачальник, при отриманні Товару зобов`язаний надати довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей.
Тобто накладна на повернення Товару виписується саме в разі, коли Покупець пред`явив письмову вимогу Постачальнику та повернув йому Товар. Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивач з такою вимогою до відповідача не звертався.
Стосовно ж надання відповідачем висновку фітосанітарної експертизи №ФЛ12/000244-В від 18.05.2021 (а.с. 57), в якості підтвердження належної якості піддонів, суд зазначає, що у вказаному висновку йдеться про пиломатеріали хвойних порід, а не піддони дерев`яні, які були предметом поставки згідно Специфікації №12 від 26.04.2021.
До того ж, не зрозуміло чи саме з цих пиломатеріалів виготовлялися піддони другої партії, які бути поставлені відповідачем згідно Специфікації №12 від 26.04.2021. Належних доказів, які б підтверджували такі доводи відповідача матеріали справи не містять.
Також матеріали справи не містять доказів поставки відповідачем третьої, четвертої та п`ятої партій піддонів у строки, визначені в Специфікації №12 від 26.04.2021.
В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що відповідач 27.08.2021 поставив позивачу 750 шт. піддонів вартістю 91 500 грн., що підтверджується видатковою накладною №15 від 27.08.2021 та товарно-транспортною накладною №15 від 27.08.2021 (а.с. 81-82).
Також відповідач поставив позивачу 750 шт. піддонів вартістю 91 500 грн. 10.09.2021, 750 шт. піддонів вартістю 91 500 грн. 02.10.2021 та 750 шт. піддонів вартістю 91 500 грн. 21.10.2021, про що свідчать видаткові накладні №16 від 10.09.2021 та №17 від 02.10.2021, а також товарно-транспортні накладні №16 від 10.09.2021, №17 від 02.10.2021 та №18 від 21.10.2021 (а.с. 94-95, 118-119, 133-134).
Відтак, відповідач обов`язок з поставки Товару згідно Специфікації №12 від 26.04.2021 належним чином не виконав, оскільки поставив піддони в кількості 3 000 шт. з порушенням встановленого Специфікацією №12 від 26.04.2021строку.
При цьому, згідно п. 6.6. Договору під односторонньою відмовою від поставки Товару сторони розуміють відповідне письмове повідомлення Постачальника та/або не поставку Товару протягом 20 днів з моменту настання терміну поставки Товару (повної партії або її частини).
Повернення другої партії Товару, яка мала бути поставлена до 20.05.2021 (але не пізніше 09.06.2021), а також її не поставка у визначений Специфікацією строк, як і не поставка у встановлений строк третьої до 31.05.2021 (але не пізніше 20.06.2021), четвертої до 15.06.2021 (але не пізніше 05.07.2021) та п`ятої партій Товару до 30.06.2021 (але не пізніше 20.07.2021), свідчить про односторонню відмову від поставки Товару.
Таким чином, беручи до уваги те, що відповідачем у встановлений строк не поставлено позивачу Товар, визначений в Специфікації №12 від 26.04.2021, а частина Товару поставлена неналежної якості, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що порушив умови Договору поставки №11/03/19 від 11.03.2021 та Специфікації №12 від 26.04.2021 щодо якості поставленого Товару, строків поставки Товару та односторонню відмову від поставки Товару.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.
Згідно п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
За змістом ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
За умовами п. 6.3. Договору у разі несвоєчасної поставки Товару Постачальник сплачує Покупцю неустойку в розмірі 5% від суми не поставленого Товару за відповідною Специфікацією за кожен день прострочення поставки. Даний пункт також поширюється на прострочення поставки, внаслідок поставки Товару неналежної якості.
В разі поставки Товару неналежної якості, постачальник крім іншого зобов`язаний виплатити Покупцю штраф у розмірі 10% від вартості неякісного Товару, за відповідною Специфікацією та відшкодувати транспортні витрати, у розмірі, пропорційному кількості неякісного Товару у відповідній партії (п. 6.4. Договору).
Пунктом 6.6. Договору унормовано, що за односторонню відмову від поставки товару, постачальник, крім іншого, протягом трьох календарних днів з моменту пред`явлення письмової вимоги Покупця зобов`язаний додатково виплатити Покупцю штраф у розмірі 30% від вартості не поставленого Товару.
Отже, приписами законодавства та умовами укладеного сторонами Договору поставки №11/03/19 від 11.03.2021 встановлена відповідальність відповідача за несвоєчасну поставку, поставку Товару неналежної якості та односторонню відмову від поставки Товару.
Суд вважає, що позивач належним чином повідомив відповідача про необхідність сплати штрафу за односторонню відмову від поставки Товару в розмірі 30% від вартості непоставленого Товару. Проте, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем штрафу у вказаному розмірі.
Відповідно до розрахунку сум, які підлягають стягненню, здійсненого позивачем штраф в розмірі 30% від вартості непоставленого Товару нараховано на суму непоставленого Товару в розмірі 366 000 грн. 00 коп. та становить 109 800 грн. 00 коп.
Крім того, згідно розрахунку позивача, останнім було також нараховано неустойку в розмірі 5% від суми не поставленого Товару за відповідною Специфікацією за кожен день прострочення поставки, а також штраф у розмірі 10% від вартості неякісного Товару.
Так, неустойка за прострочення поставки другої партії піддонів на 54 дні становить 247 050 грн. 00 коп., третьої партії піддонів на 43 дні - 196 725 грн. 00 коп., четвертої партії піддонів на 28 днів 128 100 грн. 00 коп., а п`ятої партії піддонів на 13 днів 59 475 грн. 00 коп.
В свою чергу, сума штрафу у розмірі 10% від вартості неякісного Товару за розрахунком позивача складає 9 150 грн. 00 коп.
Перевіривши розрахунок неустойки та штрафів, наданий позивачем, суд вважає його арифметично вірним та зробленими у відповідності умов Договору та норм чинного законодавства.
Посилання відповідача на те, що позивач не підтвердив факт не поставки Товару, не надав доказів несвоєчасної поставки Товару, що унеможливлює нарахування неустойки за несвоєчасну поставку Товару у розмірі 5% від суми непоставленого Товару за кожний день прострочення, спростовуються вищенаведеними висновками суду, оскільки факт не поставки Товару підтверджується як матеріалами справи, так і самими діями відповідача, який поставив піддони не у строки, визначені Специфікацією, а із значним простроченням у серпні-жовтні 2021 року, на підтвердження чого надав суду відповідні копії видаткових та товарно-транспортних накладних.
В свою чергу, доводи відповідача на те, що він здійснив поставку партій товару позивачу відповідно до видаткових накладних №15 від 27.08.2021 та №16 від 10.09.2021, що спростовує посилання позивача на односторонню відмову відповідача від виконання зобов`язання, суд вважає помилковими, оскільки ці поставки відбувалися на виконання вимог Договору поставки №11/03/19 від 11.03.2021 та умов Специфікації №12 від 26.04.2021, однак вже після фактичного прострочення поставки більш ніж на 20 днів.
При цьому, згідно п. 6.6. Договору під односторонньою відмовою від поставки Товару сторони розуміють відповідне письмове повідомлення Постачальника та/або не поставку Товару протягом 20 днів з моменту настання терміну поставки Товару (повної партії або її частини). Отже, безперечно в даних спірних правовідносинах наявна одностороння відмова відповідача від виконання зобов`язання.
В той же час, твердження відповідача про те, що позивач не встановив факт поставки Товару неналежної якості шляхом проведення експертизи його якості в незалежній експертній установі, а тому сам позивач здійснив односторонню відмову від приймання товару належної якості, є недоречними та не беруться судом до уваги.
Разом з тим, ст. 233 ГК України визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Також ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 78, ч. 1 ст. 79 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, 10.09.2019 зі справи № 904/4685/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19 та від 04.02.2020 у справі №918/116/19.
Суд враховує, що відповідач вживав заходи для своєчасного виконання зобов`язання за Специфікацією та докладав можливих зусиль для уникнення прострочення поставки Товару.
При цьому, прострочення строку поставки Товару виникло внаслідок режиму тиші в лісах України, який тривав з 01.04.2021 по 15.06.2021 та відсутністю сировини для виготовлення піддонів, про що відповідач повідомляв позивача в своєму зверненні від 03.08.2021 та просив вирішити питання в позасудовому порядку, наголошуючи, що це перше спірне питання, яке виникло у правовідносинах сторін (а.с. 59).
Також судом береться до уваги, що зобов`язання за Договором та Специфікацією наразі виконано в повному обсязі, про що свідчать відповідні накладні, а порушення строку поставки було незначним.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази настання негативних наслідків від несвоєчасної поставки та того, що порушення зобов`язання у цій справі завдало позивачу або іншим учасникам господарських відносин збитків.
До того, ж суд зауважує, що штрафні санкції заявлені до стягнення в загальному розмірі 750 300 грн. 00 коп. є очевидно неспівмірними як із загальною сумою всіх п`яти поставок за Специфікацією №12 від 26.04.2021, яка складає 457 500 грн. 00 коп., так і з вартістю Товару в сумі 366 000 грн. 00 коп., поставку якого було прострочено відповідачем.
Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.
Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.
При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст.ст. 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Така правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.
За таких обставин, дотримуючись зазначених критеріїв при вирішенні питання про зменшення штрафних санкцій, суд приходить до висновку про те, що розмір заявленої до стягнення неустойки за несвоєчасну поставку Товару слід зменшити до 100 000 грн. 00 коп., а штрафу за односторонню відмову від поставки Товару - до 10 000 грн. 00 коп., в зв`язку з чим ці штрафні санкції підлягають стягненню з відповідача саме в такому розмірі.
При цьому, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Наведений висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №920/437/19.
Суд наголошує, що присуджені до стягнення штрафні санкції є справедливою компенсацією за несвоєчасне виконання зобов`язання, у зв`язку з чим зменшення розміру неустойки та штрафу у цій справі не призведе до нівелювання самого значення пені та штрафу як відповідальності за порушення відповідачем зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів позивача у зв`язку з порушенням його права на своєчасне (відповідно до строків, передбачених Договором та Специфікацією) отримання Товару.
Схожої думки притримується Верховний Суд в постанові від 19.02.2020 у справі №910/1199/19.
В свою чергу, штраф за поставку Товару неналежної якості в сумі 9 150 грн. 00 коп. не підлягає зменшенню, оскільки його сума є справедливою та має в подальшому слугувати для відповідача стимулом для поставки лише якісної продукції як позивачу, так і іншим контрагентам.
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки за несвоєчасну поставку Товару в розмірі 631 350 грн. 00 коп., штрафу за поставку Товару неналежної якості в сумі 9 150 грн. 00 коп. та штрафу за односторонню відмову від поставки Товару в розмірі 109 800 грн. 00 коп. є законними, обґрунтованими, однак такими, що підлягають задоволенню частково.
В зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за несвоєчасну поставку Товару в розмірі 100 000 грн. 00 коп., штраф за поставку Товару неналежної якості в сумі 9 150 грн. 00 коп. та штраф за односторонню відмову від поставки Товару в розмірі 10 000 грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача у повному обсязі виконати умови Специфікації №12 від 26.04.2021 до Договору поставки №11/03/19 від 11.03.2021, а саме здійснити поставку піддонів дерев`яних у кількості 3000 шт. загальною вартістю 366 000 грн. 00 коп., суд зазначає наступне.
У відповідності до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Як встановлено вище, відповідач у встановлені строки Товар не поставив, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №11/03/19 від 11.03.2021 та Специфікацією №12 від 26.04.2021.
Положеннями ч. 2 ст. 665 ЦК України визначено, що якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 620 ЦК України у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання. Кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визначеної індивідуальними ознаками, у разі, якщо ця річ вже передана третій особі у власність або в користування. Якщо річ, визначену індивідуальними ознаками, ще не передано, переважне право на її одержання має той з кредиторів, зобов`язання на користь якого виникло раніше, а коли це неможливо визначити, - кредитор, який першим пред`явив позов.
Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною (ч.ч. 1-2 ст. 184 ЦК України).
Суд зазначає, що хоча ст. 620 ЦК України передбачено право кредитора на витребування у боржника речі, яка визначена індивідуальними ознаками, однак чинне законодавство не встановлює заборони вимагати від боржника належного виконання обов`язку з поставки товару, а саме передання речі, визначеної родовими ознаками, якою в даному випадку виступає піддон дерев`яний.
Натомість, матеріали справи свідчать, що відповідач 27.08.2021 поставив позивачу 750 шт. піддонів вартістю 91 500 грн. згідно видаткової накладної №15 від 27.08.2021 та товарно-транспортної накладної №15 від 27.08.2021; 750 шт. піддонів вартістю 91 500 грн. 10.09.2021 згідно видаткової накладної №16 від 10.09.2021 та товарно-транспортної накладної №16 від 10.09.2021; 750 шт. піддонів вартістю 91 500 грн. 02.10.2021 згідно видаткової накладної №17 від 02.10.2021 та товарно-транспортної накладної №17 від 02.10.2021; 750 шт. піддонів вартістю 91 500 грн. 21.10.2021 згідно товарно-транспортної накладної №18 від 21.10.2021 (а.с. 81-82, 94-95, 118-119; 133-134).
Таким чином, відповідач поставив позивачу піддони дерев`яні у кількості 3000 шт. загальною вартістю 366 000 грн. 00 коп., хоча і з порушенням строку встановленого Специфікацією №12 від 26.04.2021, тобто повністю виконав свій обов`язок щодо поставки Товару.
В судовому засіданні 10.11.2021 представник позивача підтвердила, що поставка за Специфікацією №12 від 26.04.2021 виконана в повному обсязі.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Суд зауважує, що закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору у випадку припинення існування предмету спору можливе, якщо між сторонами щодо нього не залишилось неврегульованих питань.
Відтак, вищезазначене свідчить про припинення існування предмету спору в частині зобов`язання відповідача здійснити на користь позивача поставку піддонів дерев`яних у кількості 3000 шт. загальною вартістю 366 000 грн. 00 коп. та є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
В зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю в частині зобов`язання відповідача у повному обсязі виконати умови Специфікації №12 від 26.04.2021 до Договору поставки №11/03/19 від 11.03.2021, а саме здійснити поставку піддонів дерев`яних у кількості 3000 шт. загальною вартістю 366 000 грн. 00 коп.
Інші доводи та заперечення відповідача не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Таким чином, заперечення відповідача проти позову суд визнає необґрунтованими та не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову.
Приймаючи до уваги те, що відповідач у встановлений строк не поставив позивачу Товар, визначений в Специфікації №12 від 26.04.2021, а частину Товару поставив неналежної якості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, однак такими, що підлягають задоволенню частково.
В зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за несвоєчасну поставку Товару в розмірі 100 000 грн. 00 коп., штраф за поставку Товару неналежної якості в сумі 9 150 грн. 00 коп. та штраф за односторонню відмову від поставки Товару в розмірі 10 000 грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Провадження у справі в частині зобов`язання відповідача у повному обсязі виконати умови Специфікації №12 від 26.04.2021 до Договору поставки №11/03/19 від 11.03.2021, а саме здійснити поставку піддонів дерев`яних у кількості 3000 шт. загальною вартістю 366 000 грн. 00 коп. закрити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
З позовної заяви вбачається, що судовими витратами в даній справі є сума сплаченого судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп. за позовну вимогу немайнового характеру та 11 254 грн. 50 коп. за позовні вимоги майнового характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій задоволено частково, судовий збір сплачений за такими позовними вимогами, слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В свою чергу, за умовами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору за позовною вимогою про зобов`язання відповідача здійснити поставку Товару, провадження за якою було закрито, може бути повернута позивачу за його клопотанням відповідною ухвалою суду.
Керуючись ст.ст. 46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Позов Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до Фізичної особи-підприємця Рохвадзе Джансука Валіковича задовольнити частково.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5. Провадження у справі в частині зобов`язання відповідача у повному обсязі виконати умови Специфікації №12 від 26.04.2021 до Договору поставки №11/03/19 від 11.03.2021, а саме здійснити поставку піддонів дерев`яних у кількості 3000 шт. загальною вартістю 366 000 грн. 00 коп. закрити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 11.11.2021.

Суддя А.В. Іванов