ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021м. ДніпроСправа № 904/7614/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників, справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЗІС ПРОМ С", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 7 311,33 за договором на експлуатацію складових газорозподільної системи

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЗІС ПРОМ С" про стягнення грошових коштів у розмірі 7 311,33 грн. за договором на експлуатацію складових газорозподільної системи № 06ADg10898-18 від 01.01.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано на підставі договору на експлуатацію складових газорозподільної системи № 06ADg10898-18 від 01.01.2018.

Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою від 03.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Господарський суд зазначає, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

03.11.2021 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Між сторонами укладено договір на експлуатацію складових газорозподільної системи № 06ADg10898-18 від 01.01.2018 (далі - договір).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послугу, про що свідчить підписаний сторонами Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №77054348 від 21.08.2019 на суму 1 70,05 грн.; №77120294 від 24.09.2019 на суму 1 017,04 грн.; № 77167351 від 21.10.2019 на суму 2 187,12 грн., № 77232618 від 1 640,09 грн. на загальну суму 6 214,30 грн.

Відповідач надані послуги за актами не оплатив, що і стало причиною звернення позивача до господарського суду з даною позовною заявою.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, озивач нарахував відповідачу:

- три проценти річних за період прострочення з 01.09.2019 по 26.08.2021 на суму 344,56 грн.;

- інфляційні втрати за період прострочення з 01.09.2019 по 26.08.2021 на суму 752,47 грн.

СТРОК ДЛЯ ПОДАЧІ ВІДЗИВУ.

Ухвалу від 03.09.2021 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач отримав 15.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 23.09.2021.

Станом на 03.11.2021 відзив на позов не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відзив не надійшов.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору на експлуатацію складових газорозподільної системи, строк дії договору, умови надання обумовлених договором послуг, періодичність надання таких послуг, вартість послуг, строк настання оплати послуг, факт надання послуг у спірний період, факт підписання сторонами актів виконаних робіт, наявність оплати та питання правомірності нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Обставини укладання договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між позивачем (далі - позивач, виконавець) та відповідачем (далі - відповідач, замовник), (разом іменовані - сторони) укладено договір на експлуатацію складових газорозподільної системи № 06ADg10898-18 від 01.01.2018 (далі - договір).

Предмет договору. За цим договором замовник передає виконавцю в експлуатацію складові газорозподільної системи, які попередньо підключені (приєднані) до газових мереж виконавця, який є оператором газорозподільної системи (Оператором ГРМ), та використовуються для забезпечення розподілу природного газу споживачам, підключеним (приєднаним) до складових газорозподільної системи замовника (пункт 1 розділу І договору).

Ціна договору. Вартість послуг (робіт) визначається сторонами відповідно до переліку послуг (робіт) з експлуатації об`єкта газопостачання, що надаються виконавцем замовнику (згідно додатку 2) та становить 9 528,55 грн., в т.ч., ПДВ 1 588,09 грн. (пункт 1 розділу ІІ договору.

Строк. Цей договір є укладеним і набирає чинності з дати підписання його сторонами, але не раніше приєднання об`єкта замовника до системи газопостачання і діє до 31.12.2018. Якщо протягом 1 місяця до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявляє про припинення його дії, цей договір вважається укладеним на такий самий новий строк на тих самих умовах. (пункт 1 розділу VI договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Сторонами не надано суду доказів оспорення договору у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

2. Природа договору.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості послуг за договором на експлуатацію складових газорозподільної системи № 06ADg10898-18 від 01.01.2018.

Укладений сторонами правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 903 Цивільного кодексу України).

Правовий аналіз наведених положень Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору надання послуг, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. Факт надання послуг.

В силу пункту 1 розділу ІІ договору, в залежності від обсягу фактично наданих послуг (виконаних робіт), що підтверджується відповідними актами наданих послуг (робіт), вартість договору може коригуватися.

Фактичні обсяги наданих послуг (робіт) оформлюються щокварталу (щомісяця) актом наданих послуг (робіт) який складається у звітному місяці та подається виконавцем на розгляд замовника у двох примірниках. Замовник зобов`язується підписати та повернути виконавцю акти наданих послуг за звітний період протягом 5-ти днів з дня отримання такого акту, але не пізніше останнього календарного дня звітного місяця. У випадку неповернення замовником акта наданих послуг (робіт0 та ненадання обґрунтованих заперечень щодо нього у визначений строк, цей акт вважається погодженим замовником в редакції виконавця. (пункт 4 розділу ІІ договору).

На виконання умов договору позивачем надані відповідачу послуги на загальну суму 6 214,30 грн., що підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №77054348 від 21.08.2019 на суму 1 370,05 грн.; №77120294 від 24.09.2019 на суму 1 017,04 грн.; № 77167351 від 21.10.2019 на суму 2 187,12 грн., № 77232618 від 1 640,09 грн., які підписано представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств.

Доказів щодо наявності заперечень стосовно кількості або вартості наданих позивачем послуг матеріали справи не містять.

Отже, факт надання послуг визнається підтвердженим.

4. Строк оплати. Наявність часткової оплати. Існування заборгованості.

Замовник сплачує виконавцю вартість послуг (робіт) з експлуатації об`єкта замовника, визначену у пункті 1 цього розділу, на поточний рахунок виконавця з урахуванням податку на додану вартість не пізніше останнього календарного дня звітного місяця відповідно до оформлених актів наданих послуг та виставленого рахунку. (пункт2 розділу ІІ договору).

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку виконавця (позивача) своєчасно надавати споживачу послугу в установлених обсягах, належної якості відповідно до вимог законодавства та цього договору відповідає обов`язок споживача своєчасно, в повному обсязі у відповідності до умов договору вносити плату за рахунками, які виставлені виконавцем.

Судом встановлено, що строк оплати за Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №77054348 від 21.08.2019 на суму 1 370,05 грн.; №77120294 від 24.09.2019 на суму 1 017,04 грн.; № 77167351 від 21.10.2019 на суму 2 187,12 грн., № 77232618 від 1 640,09 грн. є таким, що настав.

Доказів оплати послуг в сумі 6 214,30 грн. відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, відповідач належними доказами не спростував.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 6 214,30 грн. основного боргу є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

5. Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку трьох процентів річних.

Позивач нарахував три проценти річних за період прострочення з 01.09.2019 по 26.08.2021 на суму 344,56 грн.

Відповідач контррозрахунок трьох процентів річних не надав; вимоги не заперечив.

Господарський суд перевірив неспростований відповідачем розрахунок позивача та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивач нарахував інфляційні втрати за період прострочення з 01.09.2019 по 26.08.2021 на суму 752,47грн.

Відповідач контррозрахунок інфляційних втрат не надав.

Господарський суд перевірив неспростований відповідачем розрахунок позивача та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЗІС ПРОМ С" про стягнення заборгованості у розмірі 7 311,33 грн. за договором на експлуатацію складових газорозподільної системи - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЗІС ПРОМ С" (49051, місто Дніпро, вул. Курсантська, будинок 3, кімната 3; Ідентифікаційний код 40178320) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (49101, місто Дніпро, вул. Кониського, будинок 5; Ідентифікаційний код 20262860) 6 214,30 грн. основної заборгованості; 344,56грн. трьох процентів річних; 752,47грн. інфляційних втрат; 2270,00грн. судового збору, про що видати наказ.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 03.11.2021.

Суддя Н.Г. Назаренко