ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. Справа№ 910/1177/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Владимиренко С.В.

Майданевича А.Г.

секретар судового засідання Стародуб М.Ф.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення господарського суду міста Києва від 22.04.2021 (повний текст складено 28.04.2021) у справі № 910/1177/21 (суддя - Демидов В.О.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроукренерго»

до державного підприємства «Гарантований покупець»

про стягнення 25 721 472,72 грн,-

В С Т А Н О В И В:

27.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Дніпроукренерго» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства (далі - ДП) «Гарантований покупець» про стягнення 25 721 472,72 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку оплатити поставлену позивачем у період з січня по жовтень 2020 року у відповідності до договору № 1251/01 від 12.12.2019 (далі - Договір) електричну енергію. Доводячи твердження, що відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, позивач посилався також на Порядок купівлі електричної енергії за зеленим тарифом, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) 26 квітня 2019 року № 641 (далі - Порядок), яким установлено, що протягом двох робочих днів з дати затвердження регулятором розмірів вартості послуг із забезпечення частки у виробництві електричної енергії з альтернативних джерел відповідач повинен здійснити остаточний розрахунок з продавцем.

Відповідач проти позову заперечував і вказував, що строк оплати поставленої йому електроенергії не настав.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.04.2021 у справі № 910/1177/21 позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ «Дніпроукренерго» 21 786 286,26 грн боргу, 1 305 676, 76 грн пені, 1 614 955,59 грн штрафу, 324 516,87 грн 3 % річних, 690 018,83 грн інфляційних втрат та 385 821,81 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ДП «Гарантований покупець» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених вимог та ухвалити у цій частині нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не вказав момент, з якого виникають грошові зобов`язання остаточно оплатити поставлену електричну енергію, та, відповідно не визначено моменту, з якого відповідач прострочив грошове зобов`язання.

Апелянт зазначав, що спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення виробництва електричної енергії з альтернативних джерел покладено як на відповідача, так і на ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго». Джерелом надходження грошових коштів для розрахунків з продавцями електричної енергії за «зеленим» тарифом є платежі, пов`язані з оплатою ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» послуг ДП «Гарантований Покупець» із забезпеченням збільшення частки виробництва електроенергії з альтернативних джерел. Як зазначав апелянт, ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» не здійснює своєчасних розрахунків з ДП «Гарантований Покупець», що впливає на можливість ДП «Гарантований Покупець» виконувати грошові обовязки позивачу.

Також скаржник вважав, що виконання грошових зобов`язань ДП «Гарантований Покупець» перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років, шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 21.07.2020 «Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії», що набрав чинності 01.08.2020, і згідно з яким Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості ДП «Гарантований Покупець» перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 01.08.2020, доручено розробити та подати до Верховної Ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Поляк О.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 відкрито апеляційне провадження, призначено справу до розгляду на 21.07.2021.

02.07.2021 до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшли клопотання про залучення Кабінету Міністрів України, Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до участі у справі у процесесуальному статусі третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача; про зупинення провадження у справі до розгляду Конституційним Судом України справи за поданням 47 народних депутатів України №3/332(20) від 17.07.2020, та про зменшення розміру неустойки, 3% річних та інфляційних втрат.

19.07.2021 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021, у зв`язку з перебуванням суддів Поляк О.І. та Руденко М.А. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Майданевич А.Г., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 прийнято апеляційну скаргу державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення господарського суду міста Києва від 22.04.2021 у справі № 910/1177/21 до провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 15.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 оголошено перерву до 28.09.2021.

У судовому засіданні 28.09.2021 представник апелянта підтримав клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб.

Колегія суддів відмовила у задоволенні вказаних клопотань скаржника з тих підстав, що договір між сторонами не створює прав чи зобов`язань для Кабінету Міністрів України, Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, тож прийняте у даній справі судове рішення, в силу статті 50 ГПК України, не вплине на права або обов`язки вказаних апелянтом осіб.

Також у судовому засіданні 28.09.2021 представник відповідача підтримав своє клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Розглянувши клопотання про зупинення провадженні у справі, колегія суддів відмовила у його задоволенні, з огляду на відсутність об`єктивної неможливості у розумінні п.5 ч.1 ст.227 ГПК України розгляду господарського спору до вирішення Конституційним Судом України справи за поданням 47 народних депутатів України №3/332(20) від 17.07.2020, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для перегляду оскаржуваного судового рішення та які є предметом судового розгляду. При цьому колегією суддів враховано, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призведе до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

У судовому засіданні 28.09.2021 представник відповідач вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги та пояснення сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12.12.2019 між Державним підприємством "Гарантований покупець" (далі - відповідач, гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроукренерго" (далі - позивач, виробник за "зеленим" тарифом) укладено договір №1251/01, відповідно до п. 1.1 якого (в редакції додаткової угоди № 1/742/01/20 від 25.03.2020) виробник за "зеленим" тарифом зобов`язався продавати, а гарантований покупець зобов`язався купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у т.ч. в Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим тарифом", затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804.

Відповідно до п. 2.3 договору продавець за «зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки.

Продавець за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за "зеленим" тарифом, або до Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за "зеленим" тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Регулятором у національній валюті України. (п. 2.4 договору).

Згідно п. 2.5 договору вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до гл. 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Відповідно до п.3.1 вказаного договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень гл. 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до гл.7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Оплата товарної продукції (електричної енергії"), купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюється відповідно до положень гл. 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами ( п. 3.3 договору ).

У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач на виконання умов догвору позивачем відповідачу була поставлена електрична енергія за період січень-жовтень 2020 року на загальну суму 39 604 977,20 грн, а саме: за січень 2020 року на загальну суму 1 283 605,73 грн (акт купівлі-продажу від 31.01.2020), за лютий 2020 року на загальну суму 1 847 363,72 грн (акт купівлі-продажу електричної енергії від 29.02.2020), за березень 2020 року на загальну суму 3 760 969,04 грн (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.03.2020), за квітень 2020 року на загальну суму 5 253 034,37 грн (акт купівлі-продажу електричної енергії від 30.04.2020), за травень 2020 року на загальну суму 4 509 115,45 грн (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.05.2020), за червень 2020 року на загальну суму 5 032 726,81 грн (акт купівлі-продажу електричної енергії від 30.06.2020), за липень 2020 року на загальну суму 5 843 247,55 грн (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.07.2020), за серпень 2020 року на загальну суму 5 005 506,67 грн (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.08.2020), за вересень 2020 року на загальну суму 4 048 116,49 грн (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.09.2020), за жовтень 2020 року на загальну суму 3 021 291,35 грн (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.10.2020).

У подальшому сторонами складено акт коригування до акту купівлі-продажу електроенергії за серпень 2020 року від 31.08.2020, відповідно до якого вартість електроенергії, поставленої в даному періоді, скориговано до 5 005 488,26 грн.

Утім, відповідач грошових зобовязань не виконав, електричну енергію відпущену в період з січня по жовтень 2020 року на розрахунковий рахунок позивача не оплатив і допустив заборгованість переда позивачем, розмір якої на дату вирішення справи складає 21 786 304,67 грн.

Колегія суддів враховує, що продавець (постачальник), який передав у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, має право на отимання плати за товар.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.ч. 2, 4-5 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець зобов`язаний купувати весь обсяг електричної енергії, відпущеної виробниками, які за результатами аукціону набули право на підтримку, за аукціонною ціною з урахуванням надбавки до неї протягом всього строку надання підтримки, якщо такі виробники входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. Обсяг відпущеної такими виробниками електричної енергії у кожному розрахунковому періоді (місяці) визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Купівля-продаж такої електричної енергії здійснюється на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку, що укладається відповідно до частини п`ятої статті 71 цього Закону. Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за «зеленим» тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

Зважаючи на те, що відповідачем допущено невиконання грошового зобов`язання, чим порушено майнове право позивача на отримання плати за електричну енергію, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача 21 786 286, 26 грн заборгованості (з урахуванням акта коригування до акту купівлі-продажу електроенергії за серпень 2020 року від 01.02.2021).

Доводи відповідача про те, що позивачем не обґрунтовано моменту, з якого у відповідача виникло зобов`язання та, відповідно моменту виконанні такого зобов`язання, колегія суддів вважає неспроможними, адже момент виконання грошового зобов`язання ДП «Гарантований покупець» визначено пунктом 10.4 Порядку купівлі електричної енергії за зеленим тарифом, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) 26 квітня 2019 року № 641 (далі - Порядок), яким установлено, що протягом двох робочих днів з дати затвердження регулятором розмірів вартості послуг із забезпечення частки у виробництві електричної енергії з альтернативних джерел відповідач повинен здійснити остаточний розрахунок з продавцем

Доводи апелянта про те, що оплата вартості електричної енергії за «зеленим» тарифом залежить від надходження коштів від ПрАТ «НЕК «Укренерго», яке, на його думку, неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання, не можуть вплинути на результат розгляду даної справи, оскільки в силу ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а боржник, який порушива зобов`язання, не вправі посилатися на недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника або на відсутність у боржника коштів ( абзац другий частини 1 статті 617 ЦК України ).

Колегією суддів відхиляються за неспроможиністю доводи скаржника про те, що виконання його грошових зобов`язань перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років, шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років на підставі пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії», оскільки порядок і спосіб виконання зобов`язань відповідача перед позивачем передбачено договором та Порядком.

При оцінці вказаних доводів скаржника колегією суддів враховується позиція Верховного Суду, яка викладена у постанові від 12 травня 2021 року у справі №910/11830/20.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань позивачем нараховано пені в розмірі 1 305 676,76 грн, 3% річних у розмірі 324 516,87 грн, інфляційні втрати у розмірі 690 018,83 грн та штраф у розмірі 1 614 955,59 грн за період з 01.01.2020 по 21.10.2020.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.6 договору передбачено, що гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої, згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами, суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф в розмірі 7% від неоплаченої, згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми, за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за зеленим тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати.

При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Наведена вище правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 № 3-24гс12.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, колегія суддів зазначає, що актом коригування до акту купівлі-продажу електроенергії за серпень 2020 року від 01.02.2021 було зменшено вартість електроенергії, поставленої в даному періоді, до 5 005 488, 26 грн., проте позивачем за вказаним актом не нараховано штрафні санкції, а сума пені за розрахунком суду є більшою, ніж заявлено до стягнення у позові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню у заявленому позивачем до стягнення розмірі, а саме - 1 305 676, 76 грн пені та 1 614 955, 59 грн штрафу.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст.625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки відповідача визнано особою, яка порушила виконання грошове зобов`язання по оплаті електричної енергії, поставленої позивачем у січні-жовтні 2020 року, розрахунок інфляційних втрат та 3% річних здійснений позивачем вірно, вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, в суді апеляційної інстанції апелянтом було заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки, 3% річних та інфляційних нарахувань до 1 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 ГК України надає право суду у випадку, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, зменшити розмір цих санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

На переконання Державного підприємства «Гарантований покупець», з урахуванням специфіки спірних правовідносин, фінансового стану гарантованого покупця, характеру його діяльності, що не пов`язана з отриманням прибутку, а зумовлена виключно виконанням спеціальних обов`язків, застосування позивачем до відповідача відповідальності у вигляді неустойки апелянт вважає неправомірним, спрямованим на отримання позивачем додаткового прибутку за рахунок коштів державного підприємства.

При вирішенні заявленого боржником клопотання, колегціяс укдідв враховує, що зменшення розміру заявлених позивачем штрафних санкцій є правом суду, який, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (штрафних санкцій).

Колегія суддів зазначає, що позивач і відповідач є рівноправними суб`єктами цивільно-правових відносин.

Зменшення (за клопотанням сторони) заявлених штрафних санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статтею 74 Господарського процесуального України, статтею 233 Господарського кодексу України, що вона не бажала вчинення таких порушень, невиконання нею зобов`язань зумовлено винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18.

Апелянт не довів обставин, які мають бути враховані судом, для зменшення ним розміру неустойки. Інфляційні та 3 проценти річних не мають характеру неустойки і не можуть бути зменшені судом за правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення господарського суду міста Києва від 22.04.2021 у справі № 910/1177/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 22.04.2021 у справі № 910/1177/21 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/1177/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.11.2021.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.В. Владимиренко

А.Г. Майданевич