ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/2818/21

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників учасників у справі.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Київської області в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.09.2021 по справі № 911/2818/21 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника залишено без руху; встановлено ОСОБА_1 строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення виявлених недоліків заяви від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211), шляхом надання Господарському суду Київської області:

- документів, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

- належного конкретизованого списку кредиторів із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені);

- належних доказів наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211), щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- доказів здійснення боржником доплати авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 33900,75 грн.

Відповідне поштове відправлення суду (копія ухвали від 29.09.2021), адресоване Заявнику, вручене ОСОБА_1 23.10.2021, що підтверджується відомостями з веб-сайту АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення № 614.

Виходячи з положень статті 37 КУзПБ та статті 174 ГПК України, у разі якщо заява про відкриття провадження у справі про банкрутство оформлена з порушенням вимог, встановлених Кодексом, така заява залишається без руху, про що постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення заявником недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Відтак, встановлений судом строк для усунення недоліків заяви ОСОБА_1 від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, почав свій перебіг 24.10.2021 і закінчився 02.11.2021.

20.10.2021 Заявником за допомогою підсистеми «Електронний суд» подано до Господарського суду Київської області заяву б/№ від 19.10.2021 (вх. № 568/21) про усунення недоліків, визначених ухвалою суду від 29.09.2021 по справі № 911/2818/21.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 19.10.2021 б/№ про усунення недоліків, а також матеріали заяви ОСОБА_1 від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_1 надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за критеріями пошуку «Марченко Олександр Вікторович», на підтвердження відсутності у Заявника статусу фізичної особи-підприємця.

Крім того Заявником повторно надано копії наявних у нього кредитних договорів, укладених з контрагентами, які зазначені в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Проте, в порушення ст. 116 КУзПБ, Заявником до заяви про усунення недоліків не надано:

- належного конкретизованого списку кредиторів із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені);

- належних доказів наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211), щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

Крім того, подана заява ОСОБА_1 від 19.10.2021 б/№ про усунення недоліків не містить доказів доплати авансування винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, в розмірі 33900,75 грн, про що було зазначено в ухвалі суду від 29.09.2021.

В той же час, Заявник в заяві про усунення недоліків посилається на те, що ним укладено з арбітражним керуючим Білявським В.В. договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 13.09.2021, про який Заявник зазначав в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, отже Заявник вважає усунутим визначений в ухвалі суду від 29.09.2021 недолік щодо відсутності доказів авансування винагороди арбітражного керуючого в розмірі 33900,75 грн.

Відносно вказаних доводів Заявника суд зазначає, що в ухвалі Господарського суду Київської області від 29.09.2021 у справі № 911/2818/21 судом надана правова оцінка вказаного вище договору, укладеного між ОСОБА_1 та арбітражним керуючим Білявським В.В.

Зокрема суд зауважує наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Також положеннями ч. 2 ст. 34 та ч. 3 ст. 116 КУзПБ встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому чинним законодавством України не передбачено, тобто законодавством не встановлено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України, здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При вирішенні питання щодо розгляду в якості альтернативи мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, вказаного вище договору, Заявник звертається до правової позиції, викладеної в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.

Відносно доводів Заявника про врахування судом наведеної вище судової практики Верховного Суду слід зазначити, що в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20 зазначено наступне:

« 35. Частинами першою, третьою, четвертою та сьомою статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною першою статті 30 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Абзацом першим частини другої статті 30 КУзПБ встановлено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Пунктом 12 частини другої статті 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

36. Колегія суддів касаційного суду погоджується з правильністю таких висновків апеляційного суду з огляду на те, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб не встановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

37. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.».

Аналіз зазначених вище висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, на які посилається Заявник, свідчить про те, що право на одержання винагороди за працю гарантоване Законом, зокрема ст. 43 Конституції України. Відповідне правило також поширюється на арбітражних керуючих, право яких на одержання винагороди за виконання обов`язків у справі про банкрутство (неплатоспроможність) регламентоване в ст. 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

В той же час, згідно імперативних норм КУзПБ, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

Слід зазначити, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в наведеній постанові вказує на право місцевого господарського суду, а не обов`язок, розгляду питання щодо альтернативного врегулювання питання винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень у справі про неплатоспроможність, зокрема на умовах відстрочення.

Так, договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 13.09.2021, укладений між арбітражним керуючим Білявським В.В. та Марченком О.В. у відповідності до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а не Кодексу України з процедур банкрутства.

Пунктами 3.1 та 3.3 вказаного договору передбачено, що оплата послуг розпорядника майна становить 17842,50 грн за весь строк виконання повноважень, починаючи за дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг розпорядника майна. ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 1784,25 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

В ухвалі від 29.09.2021 суд звернув увагу Заявника на те, що наданий договір не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, оскільки він укладений у відповідності до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а не Кодексу України з процедур банкрутства, визначає умови оплати послуг розпорядника майна, а не керуючого реструктуризацією, у сумі меншій, ніж визначено чинним законодавством, а також до моменту, якого відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства не може бути, так як у справі про неплатоспроможність відповідні рішення приймають саме збори кредиторів, а не комітет кредиторів.

Суд зазначає, що визначений в ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір грошової винагороди керуючого реструктуризацією за 3 місяці виконання повноважень на даний час становить 35685,00 грн (відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік»), проте сторонами в Договорі погоджено розмір оплати послуг арбітражного керуючого у сумі 17842,50 грн, що є меншим від законодавчо встановленого мінімального розміру.

Відтак вказаний Договір не може бути прийнятий господарським судом в якості доказу альтернативного врегулювання питання винагороди арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Як вже вказано вище, будь-якої альтернативи оплати винагороди арбітражного керуючого на початку відповідної судової процедури, крім авансування відповідних коштів Заявником до моменту подання заяви, законодавцем не визначено.

Проте, як встановлено судом, ОСОБА_1 не виконано обов`язку авансування винагороди арбітражного керуючого до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі у повному обсязі.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що подана ОСОБА_1 заява від 19.10.2021 б/№ (вх. № 568/21) про усунення недоліків фактично не містить доказів усунення недоліків, встановлених ухвалою суду від 29.09.2021.

Як вже зазначено судом вище, строк на усунення недоліків заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, закінчився 02.11.2021. Протягом вказаного строку Заявником не було усунуто недоліки заяви від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211).

Згідно з ч. 3 ст. 37 КУзПБ, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 38 КУзПБ передбачено, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство підлягає поверненню протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків заяви.

Статтею 174 ГПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 174 ГПК України, питання про повернення позовної заяви суд вирішує протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи те, що заявником ОСОБА_1 не було усунуто недоліки заяви від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211), зазначені в ухвалі Господарського суду Київської області від 29.09.2021 у справі № 911/2818/21, суд дійшов висновку про повернення заяви ОСОБА_1 від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Крім цього, враховуючи, що заява ОСОБА_1 від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211) повертається судом Заявнику без розгляду, заява арбітражного керуючого Білявського В.В. про участь у справі про неплатоспроможність Заявника судом не розглядається.

Керуючись ст. 174, 232-235, 255 ГПК України, ст. 37, 38, 113 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність повернути Заявнику без розгляду.

2. Копію даної ухвали та заяву від 24.09.2021 б/№ (вх. № 211) з додатками надіслати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати підписання ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали 04.11.2021.

Суддя С.Ю. Наріжний