ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 912/1595/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Гогусь В. О.,

за участю представників:

позивача (прокуратури) - Костюк О. В.,

відповідача 1 - не з`явилися,

відповідача 2 - Головатюка С. А. (адвоката),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Кіровоград-АЗС-4"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2020 (колегія суддів: Чередко А. Є. - головуючий, Коваль Л. А., Мороз В. Ф.) і рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2019 (суддя Кабакова В. Г.) у справі

за позовом керівника Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави

до 1) Міської ради міста Кропивницького, 2) Приватного підприємства "Кіровоград-АЗС-4"

про визнання недійсною додаткової угоди та зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У червні 2019 року керівник Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся в інтересах держави до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Міської ради міста Кропивницького (далі - Міська рада) та Приватного підприємства "Кіровоград-АЗС-4" (далі - ПП "Кіровоград-АЗС-4") про визнання недійсною додаткової угоди від 20.04.2017 № 9, укладеної між Міською радою та ПП "Кіровоград-АЗС-4", про поновлення дії договору оренди землі від 21.09.2005 № 240 про надання в строкове платне користування земельної ділянки з кадастровим номером :06:072:0001, площею 5600,0 м2, розташованої на вул. Короленка (біля аеропорту) в місті Кропивницькому, яка зареєстрована державним реєстратором Кіровоградської районної державної адміністрації Горбенком А. О. (далі - державний реєстратор) за індексним номером 20499655 від 19.05.2017 (далі - спірна земельна ділянка); зобов`язання ПП "Кіровоград-АЗС-4" повернути спірну земельну ділянку територіальній громаді міста Кропивницького в особі Міської ради.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що орендар фактично не використовує за цільовим призначенням спірну земельну ділянку. Службові особи Міської ради, діючи в інтересах ПП "Кіровоград-АЗС-4", продовжили дію договору оренди спірної земельної ділянки без прийняття відповідного рішення сесією Міської ради та без проведення земельних торгів, і уклали додаткову угоду № 9 від 20.04.2017, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та якою посвідчено право оренди зазначеного суб`єкта господарювання на спірну земельну ділянку строком на 10 років, починаючи з 20.04.2017, чим, на думку прокурора, завдано істотної шкоди охоронюваним законом інтересам територіальної громади міста Кропивницького.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2020 у справі № 912/1595/19, позовні вимоги керівника Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави до Міської ради та ПП "Кіровоград-АЗС-4" задоволено у повному обсязі.

Визнано недійсною додаткову угоду від 20.04.2017 № 9, укладену між Міською радою та ПП "Кіровоград-АЗС-4", про поновлення дії договору оренди землі від 21.09.2005 № 240 щодо надання в строкове платне користування земельної ділянки з кадастровим номером :06:072:0001 площею 5600,0 м2, розташованої на вул. Короленка (біля аеропорту) в місті Кропивницькому, яка зареєстрована державним реєстратором за індексним номером 20499655 від 19.05.2017. Зобов`язано ПП "Кіровоград-АЗС-4" повернути земельну ділянку з кадастровим номером :06:072:0001 площею 5600,0 м2, яка розташована на вул. Короленка (біля аеропорту) в місті Кропивницькому територіальній громаді міста Кропивницького в особі Міської ради.

2.2. Задовольняючи позовні вимоги, господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що ПП "Кіровоград-АЗС-4" (орендарем) не подано до суду першої інстанції доказів про належне виконання своїх обов`язків, визначених договором оренди, зокрема, про сплату орендної плати у 2016 році, продовження використання спірної земельної ділянки за цільовим призначенням після припинення дії договору, а також не подано доказів про повідомлення орендодавця до закінчення строку дії договору - 14.10.2014 про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк. Враховуючи, що сторонами у місячний термін з дати припинення договору оренди землі від 21.09.2005 № 240 не було укладено додаткової угоди про продовження терміну його дії, за висновком судів, договір припинив свою дію, а у квітні 2017 року у сторін договору були відсутні підстави, встановлені статтею 33 Закону України "Про оренду землі", для укладення спірної додаткової угоди.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2020 та рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2019 у справі № 912/1595/19, до Верховного Суду звернулося ПП "Кіровоград-АЗС-4" із касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ПП "Кіровоград-АЗС-4" зазначає, що судові рішення господарських судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Скаржник наголошує, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, застосували положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 16.09.2019 у справі № 908/2314/18, від 04.12.2019 у справі № 398/3931/17 (щодо підстав та порядку поновлення договору оренди землі на новий строк), та помилково поєднали у своїх висновках вимоги норм частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" із положеннями частини 6 цієї ж статті, зазначивши при цьому про необхідність подання орендарем листа-повідомлення про намір поновити договір у строк до закінчення строку дії договору оренди.

3.3. Кропивницька окружна прокуратура Кіровоградської області у відзиві на касаційну скаргу ПП "Кіровоград-АЗС-4" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Кропивницька окружна прокуратура Кіровоградської області зазначає, що лист-повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк ПП "Кіровоград-АЗС-4" направило Міській раді 10.04.2017, тобто з порушенням строків, визначених договором оренди та положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі". Такий лист, на думку позивача, орендар в порядку, передбаченому частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", мав надіслати у строк до 06.09.2015. Крім того, Кропивницька окружна прокуратура Кіровоградської області звертає увагу на те, що ПП "Кіровоград-АЗС-4" неналежно виконувало свої обов`язки за договором оренди в частині своєчасності та повноти сплати орендної плати.

3.4. Міська рада у відзиві на касаційну скаргу ПП "Кіровоград-АЗС-4" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Міська рада зазначає, що лист-повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк ПП "Кіровоград-АЗС-4" направило Міській раді 10.04.2017, тобто з порушенням строків, визначених договором оренди та положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі". Крім того, Міська рада зазначає, що матеріали цієї справи свідчать, а ПП "Кіровоград-АЗС-4" належними та допустимими доказами не спростовано того, що ПП "Кіровоград-АЗС-4" неналежно виконувало свої обов`язки за договором оренди в частині своєчасності та повноти сплати орендної плати.

4. Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи

4.1. Ухвалою Верховного Суду від 31.03.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПП "Кіровоград-АЗС-4" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2020 і рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2019 у справі № 912/1595/19.

Ухвалою Верховного Суду від 25.05.2021 зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою ПП "Кіровоград-АЗС-4" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2020 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2019 у справі № 912/1595/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 903/1030/19.

Ухвалою Верховного Суду від 08.10.2021 поновлено касаційне провадження за касаційною скаргою ПП "Кіровоград-АЗС-4" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2020 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2019 у справі № 912/1595/19.

Ухвалою Верховного Суду від 28.10.2021 задоволено клопотання Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області про заміну сторони у справі № 912/1595/19. Замінено позивача у справі № 912/1595/19 - Кіровоградську місцеву прокуратуру на його правонаступника Кропивницьку окружну прокуратуру Кіровоградської області.

4.2. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 21.09.2005 між Міською радою (орендодавець) та ПП "Кіровоград-АЗС-4" (орендар) укладено договір оренди землі № 240 (далі - договір оренди).

4.3. Відповідно до розділів 1 та 2 договору оренди орендодавець на підставі рішення Міської ради від 19.10.2004 № 1271 "Про регулювання земельних відносин" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 5600,0 м2 (землі вулиць, набережних, площ), яка розташована на вул. Короленка (біля аеропорту) в місті Кіровограді для розміщення адміністративно-комерційного комплексу.

4.4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з довідкою земельного кадастру про грошову оцінку земельної ділянки від 25.05.2005 № 2070 та від 31.08.2005 № 2168 складала 222376,00 грн до введення об`єкта в експлуатацію, та 1111824,00 грн після введення в експлуатацію (пункт 2 договору оренди).

4.5. Згідно з розділом 3 договору оренди, цей договір укладено на 10 років, починаючи з дати прийняття рішення Міської ради. Після закінчення строку, на який було укладено договір, орендар при належному виконанні обов`язків відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. В цьому випадку орендар повинен не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

4.6. Розділом 4 договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі та у розмірі 185,31 грн на місяць до введення в експлуатацію об`єкта та 926,52 грн на місяць після введення об`єкта в експлуатацію, що становить 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Земельна ділянка, яка є об`єктом оренди, належить до категорії земель житлової та громадської забудови (пункт 5 договору оренди).

4.7. Також у абзаці 5 розділу 4 договору оренди сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Розділом 13 договору оренди визначено, що цей договір припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. За приписами розділу 3 договору оренди землі передбачено, що після закінчення строку орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

4.8. Господарськими судами попередніх інстанцій констатовано, що договір оренди підписано сторонами, зареєстровано в Кіровоградській регіональній філії Державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах від 06.10.2005 за № 209.

4.9. 06.10.2005 між сторонами підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, кадастровий номер земельної ділянки за адресою вул. Короленка м. Кропивницький - :06:072:0001.

4.10. Суди установили, що 20.04.2017 між Міською радою в особі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Грабенка О. В. та ПП "Кіровоград-АЗС-4" укладено додаткову угоду № 9 про поновлення дії договору оренди землі від 21.09.2005 № 240, за умовами якої поновлено термін дії договору оренди землі на 10 років. Пунктом 2 додаткової угоди визначено, що всі інші умови договору оренди землі залишаються незмінними. Ця додаткова угода зареєстрована державним реєстратором Горбенком А. О. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.05.2017 за № 20499655.

4.11. Зазначена додаткова угода укладена на підставі листа-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки від 10.04.2017, надісланого ПП "Кіровоград-АЗС-4" на адресу Кіровоградського міського голови Райковича А. П. Цей факт підтверджується відтиском печатки вхідної кореспонденції Міської ради від 11.04.2017 за № 2527/05-22-1602.

4.12. Крім того, розглядаючи цю справу по суті заявлених позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій установили, що ПП "Кіровоград-АЗС-4" неналежно виконувало свої обов`язки за договором оренди в частині своєчасності та повноти сплати орендної плати.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзивах на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на таке.

5.2. Предметом позову в цій справі є вимоги керівника Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави про визнання недійсною додаткової угоди від 20.04.2017 № 9 та зобов`язання ПП "Кіровоград-АЗС-4" повернути спірну земельну ділянку територіальній громаді міста Кропивницького в особі Міської ради.

5.3. Підставою позовних вимог, на думку керівника Кіровоградської місцевої прокуратури, є безпідставне продовження дії договору оренди спірної земельної ділянки без прийняття відповідного рішення сесією Міської ради та без проведення земельних торгів.

5.4. З урахуванням положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

5.5. Здійснюючи касаційний перегляд оскаржуваних судових рішень в цій справі, Верховний Суд звертається до правових висновків, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18 (про відсутність вагомих підстав для відступу від яких Велика Палата Верховного Суду зазначила в пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19).

5.6. Згідно із частинами 1- 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

5.7. Відповідно до частин 4, 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

5.8. Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

5.9. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами 1- 5, так і для підстави, передбаченої частиною 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

5.10. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною 2 статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини 1- 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

5.11. У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

5.12. Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

5.13. Частиною 1 статі 74 Господарського процесуального кодексу України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

5.14. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

5.15. Задовольняючи позовні вимоги, господарські суди попередніх інстанцій установили відсутність доказів щодо повідомлення орендодавця до закінчення строку дії договору про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк. Судами також зазначено, що сторонами у місячний термін з дати припинення договору оренди землі не було укладено додаткової угоди про продовження терміну його дії, тому цей договір, за висновком судів, припинив свою дію. Отже, судами констатовано, що у квітні 2017 року у сторін договору були відсутні підстави, передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" для укладення спірної додаткової угоди.

5.16. ПП "Кіровоград-АЗС-4" не погоджується із такими висновками, а тому звернулося із касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення в цій справі. ПП "Кіровоград-АЗС-4", звертаючись із касаційною скаргою, зазначає, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.17. Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.18. Касаційну скаргу із посиланням на положення частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, застосували положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 16.09.2019 у справі № 908/2314/18, від 04.12.2019 у справі № 398/3931/17 (щодо підстав та порядку поновлення договору оренди землі на новий строк), та помилково поєднали у своїх висновках вимоги норм частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" із положеннями частини 6 цієї ж статті, зазначивши при цьому про необхідність подання орендарем листа-повідомлення про намір поновити договір у строк до закінчення строку дії договору оренди.

5.19. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстави, зазначеної в пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

5.20. Перевіривши та оцінивши такі доводи скаржника, Верховний Суд не може взяти до уваги доводи скаржника про те, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, застосували положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" без урахування висновків щодо застосування цих положень законодавства, викладених у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 (за позовом про поновлення договору оренди), від 27.11.2019 у справі № 913/879/17 (за позовом про визнання права на поновлення договору оренди, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі про поновлення договору оренди землі), від 16.09.2019 у справі № 908/2314/18 (за позовом про визнання незаконною відмови у поновленні договору оренди землі та укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки), від 04.12.2019 у справі № 398/3931/17 (за позовом про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі про поновлення договору оренди землі), з огляду на таке.

5.21. Верховний Суд звертає увагу, що у постановах від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила про необхідність відступити від висновку судової палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, а саме стосовно тверджень про необов`язковість повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з надсиланням проекту додаткової угоди для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній до 15.07.2020). Таким чином, Велика Палата Верховного Суду констатувала необхідність попереднього звернення орендаря до орендодавця з листом-повідомленням про намір продовжити відносини оренди землі, до якого (листа-повідомлення) має додаватися проект додаткової угоди.

5.22. При цьому Велика Палата Верховного Суду у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 зазначила про відсутність вагомих підстав для відступу від висновків, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18.

5.23. Поряд із цим, Верховний Суд здійснюючи касаційний перегляд оскаржуваних судових рішень в цій справі, враховує правовий висновок, який викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, де Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, в яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

5.24. Оскільки господарські суди попередніх інстанцій установили, що лист-повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк ПП "Кіровоград-АЗС-4" направлено відповідачу-1 10.04.2017, тобто з порушенням строків, визначених договором оренди та положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі", Верховний Суд вважає, що суди дійшли правильного висновку про наявність в цьому випадку правових підстав для задоволення позовних вимог.

5.25. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилася під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень з цієї підстави.

5.31. Доводи скаржника про те, що договір оренди земельної ділянки був поновлений на підставі частини 6 статті 33 закону України "Про оренду", не підтвердилися з огляду на установлені обставини справи. При цьому Верховний Суд зазначає, що деякі доводи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

6.3. Згідно із статтею 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

6.4. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.5. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.6. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків суду, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення господарських судів - без змін.

7. Судові витрати

7.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Кіровоград-АЗС-4" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2020 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2019 у справі № 912/1595/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак