СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

03 листопада 2021 року м. Харків Справа № 913/567/19(913/452/21)

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

Суддя Ільїн О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх. №3315Л/1) на рішення Господарського суду Луганської області від 28 вересня 2021 року (суддя Яресько Б.В., повний текст складено 05.10.2021 р.) у справі №913/567/19(913/452/21)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"

про визнання недійсним і скасування наказу про припинення трудового договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (відповідач) про визнання недійсним і скасування наказу про припинення трудового договору, визнання недійсним запису про звільнення у трудовій книжці, визнання трудового договору укладеним безстроково, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що наказом ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" №71к-02 від 24.12.2020 р. позивача звільнено з посади заступника директора з захисту активів за пунктом 2 статті 36 Кодексу законів про працю України з 31 грудня 2020 року, у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 28 вересня 2021 року (суддя Яресько Б.В., повний текст складено 05.10.2021 р.) у справі №913/567/19(913/452/21) у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" про визнання недійсним і скасування наказу про припинення трудового договору, визнання недійсним запису про звільнення у трудовій книжці, визнання трудового договору укладеним безстроково, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет відповідності її форми та змісту вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У відповідності до пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір, що складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивач - фізична особа ОСОБА_1 звернувся до місцевого господарського суду з трьома позовними вимогами немайнового характеру (про визнання недійсним і скасування наказу про припинення трудового договору, визнання недійсним запису про звільнення у трудовій книжці, визнання трудового договору укладеним безстроково, поновлення на роботі) та вимогами майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди).

Позивач надав попередній розрахунок, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" на його користь: щомісячну премію за грудень 2020 року у сумі 4872 грн; щорічну премію за 2020 рік в сумі 81 849,60 грн; середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01.01.2021 року по дату прийняття судового рішення у справі; моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Таким чином, позивач звільняється від сплати судового збору в частині позовних вимог про визнання недійсним і скасування наказу про припинення трудового договору, визнання недійсним запису про звільнення у трудовій книжці, визнання трудового договору укладеним безстроково, поновлення на роботі.

Разом з тим, зважаючи на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", пільга щодо сплати судового збору не поширюється на заявлені позивачем позовні вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Окрім того, суд зазначає, що на момент надходження апеляційної скарги неможливо чітко визначити суму заявленого до стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, як не визначено її і заявником.

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на необхідність здійснити точний розрахунок заявлених до стягнення майнових вимог і надати у відповідності до цього докази сплати судового збору.

Отже, скаржником, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги не надано доказів про сплату судового збору в порядку та розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Частиною 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, та відповідно, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків, встановлених судом.

Враховуючи вищезазначене, апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу, з наданням строку для усунення недоліків, встановлених судом, шляхом надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, строк усунення недоліків апеляційної скарги не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

Якщо заявником не будуть усунуті недоліки в строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута заявнику на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 174, ст. ст. 234, 235, ч. 1 ст. 254, п. 2 ч. 3 ст. 258, ч. ч. 2, 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 4, 5, 6 Закону України "Про судовий збір", Східний апеляційний господарський суду

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Луганської області від 28 вересня 2021 року у справі №913/567/19(913/452/21) залишити без руху.

Заявнику апеляційної скарги усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вказаних недоліків в установлений строк, апеляційна скарга згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, яка застосовується в силу ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, буде вважатися не поданою і підлягає поверненню заявнику.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Ільїн О.В.