ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/381/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача 1 Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства, м. Ужгород

позивача 2 Державного підприємства «Берегівське лісове господарство», с. Яноші Берегівського району

до відповідача Фізичної особи-підприємця Відікана Атілли Петровича, м. Берегово

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

секретар судового засідання - Корольчук М.М.

За участю представників сторін:

від позивача 1 - не з`явився;

від позивача 2 - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

від прокуратури - Романюк Д.В., посвідчення №059165 від 15.01.2021.

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Прокурор заявив позов в інтересах держави, яким просить зобов`язати відповідача - ФОП Відікана А.П. звільнити самовільно зайняту земельну (лісову) ділянку загальною площею 1,8954 га вартістю 9 552 816,00 грн та привести її у попередній стан шляхом знесення паркану. Позов заявлено з посиланням на статті 125, 126, 212 Земельного кодексу України, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 2 270,00 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 28.05.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Ухвалою від 11.08.2021 постановлено закрити підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті.

Відповідач не скористався наданим йому правом подати суду відзив на позов, хоча підготовче засідання неодноразово відкладалося за його клопотанням. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих учасниками справи.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку площею 1,8954 га, яка відноситься до лісопаркової частини лісів зелених зон, що перебуває у постійному користуванні ДП «Берегівське лісове господарство». Відповідачем без належного на те дозволу, самовільно здійснено дії з фактичного використання цієї земельної ділянки шляхом зведення паркану.

Позивач стверджує, що дії ФОП Відікан А.П. по влаштуванню паркану на земельній ділянці площею 1,8954 га, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Берегівське лісове господарство», є самовільним зайняттям земельної (лісової) ділянки, а отже протиправним використанням земельного об`єкта без відповідного дозволу. Позивач вважає, що, ФОП Відікан А.П. повинна звільнити самовільно зайняту земельну (лісову) ділянку загальною площею 1,8954 га, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Берегівське лісове господарство».

Заперечення відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву. Проте 07.10.2021 представник відповідача подав до суду пояснення у справі. Відповідач стверджує, що позивач не подав доказів, які б стверджували, що спірна земельна ділянка входить до складу земель, які були надані в постійне користування Берегівському державному лісогосподарському підприємству на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК № 002480 від 04 квітня 1997 року. Відповідач заявляє, що неможливо встановити, чи дійсно спірна земельна ділянка входить до складу земель, які були надані в постійне користування Берегівському державному лісогосподарському підприємству.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Проведеним Берегівською окружною прокуратурою вивченням стану додержання вимог земельного законодавства на території Берегівського району встановлено, що Фізичною особою-підприємцем Відікан Атілли Петровича (далі ФОП Відікан А.П.) здійснено самовільне зайняття земельної (лісової) ділянки площею 1,8954 га, розташованої за межами населеного пункту с. Яноші Берегівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району, яка згідно проекту організації і розвитку лісового господарства ДП «Берегівський «Лісгосп» є частиною кварталу 13 виділу 3 Чизайського лісництва, шляхом влаштування паркану.

Розпорядженням голови Закарпатської ОДА від 05.10.2020 №573 «Про виділення лісової ділянки у довгострокове тимчасове користування» ФОП Відікан Аттілі Петровичу виділено лісову ділянку площею 0,9800 га розташовану в кварталі 13 (виділ 3) Чизайського лісництва державного підприємства «Берегівське лісове господарство», у довгострокове тимчасове користування для рекреаційних цілей терміном на 25 років, без вилучення у постійного користувача державного підприємства «Берегівське лісове господарство».

На виконання розпорядження між ФОП Відікан А.П. та ДП «Берегівське лісове господарство» 09.10.2020 укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами № 1-2020 зареєстрованого 23.10.2020 Закарпатським обласним управлінням лісового і мисливського господарства в книзі реєстрації договорів на право тимчасового довгострокового користування лісами.

Також, розпорядженням голови Закарпатської ОДА від 05.10.2020 №574 «Про виділення лісової ділянки у довгострокове тимчасове користування», ФОП Відікан Сюзанні Михайлівні виділено лісову ділянку площею, 0,9800 га розташовану в кварталі 13 (виділ 3) Чизайського лісництва державного підприємства «Берегівське лісове господарство», у довгострокове тимчасове користування для рекреаційних цілей терміном на 25 років, без вилучення у постійного користувача державного підприємства «Берегівське лісове господарство».

На виконання розпорядження, між Відікан С.М. та ДІІ «Берегівське лісове господарство» 09.10.2020 укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами №2-2020 зареєстрованого 23.10.2020 Закарпатським обласним управлінням лісового і мисливського господарства в книзі реєстрації договорів на право тимчасового довгострокового користування лісами.

29.03.2021 начальником відділу контролю за використанням та охороною земель у Воловецькому, Міжгірському, Мукачівському, Свалявському районах та м. Мукачево управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області - старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні ФОП Відікан А.П. та ОСОБА_1 вказаних лісових ділянок.

Вищевказані лісові ділянки використовуються Відікан А.П. та ОСОБА_1 для рекреаційних цілей, а саме для розміщення рекреаційного комплексу парку розваг «DinoPark Берегово». Разом з тим, у ході перевірки встановлено, що окрім зазначеної земельної ділянки ФОП Відікан А.П. проведено роботи по огородженню території виділеної лісової ділянки, внаслідок чого останнім збільшено розмір фактично використовуваної лісової ділянки на 1,8954 га, що свідчить про порушення вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

За результатами перевірки начальником відділу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області - старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №311-ДК/3 01/АП/09/01/-21 від 29.03.2021 та акт обстеження земельної ділянки №311-ДК/44/АО/10/01 /-21 від 29.03.2021.

Згідно відомостей вирахування площі земельної ділянки шляхом перенесення в натурі поворотних точок меж земельної-лісової ділянки огородженої Відікан А.П. парканом площа огородженої лісової ділянки становить 3,8554 га, у тому числі лісова ділянка розміром 0,9800 га, яка перебуває у довгостроковому тимчасовому користуванні ОСОБА_1 з якої розмір лісової ділянки право користування якою ФОП Відікан А.П. не міг підтвердити становить 1,8954 га.

Відповідно до акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК 002480, виданий на підставі розпорядження голови Берегівської РДА від 25.03.1997 №184, земельна ділянка розміром 1,8954 га перебуває у постійному користуванні ДП «Берегівський лісгосп» і згідно проекту організації і розвитку лісового господарства ДП «Берегівський лісгосп» дана лісова ділянка є частиною кварталу 13 виділу 3 Чизайського лісництва ДП «Берегівський лісгосп». Враховуючи виявлені порушення, відносно ФОП Відікан Аттіли Петровича складено протокол №311/-ДК/ОО66П/07/01/-21 від 29.03.2021 про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП та винесено постанову №311-ДК/0061ПО/08/01/-21 від 29.03.2021 про накладення на Відікан А.П. адміністративного стягнення за вищевказане адміністративне правопорушення, який останнім 07.04.2021 сплачено добровільно.

Окрім того, старшим державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007 здійснено розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття лісової ділянки та нараховано шкоду у розмірі 11 146,16 грн.

Крім того, ФОП Відікану А.П. винесено припис від 29.03.2021 № 311-ДК/0080Пр/03/01/-21 з вимогою усунути порушення вимог земельного законодавства у строк до 28.04.2021. Відповідно до повідомлення ФОП Відікан А.П. до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області станом на 28.04.2021 вимоги вищевказаного припису не виконані.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 18 Лісового кодексу України об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності.

Статтею 31 Лісового кодексу України передбачено, що прийняття рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території. При цьому, обов`язковою умовою фактичного використання земельної лісової ділянки е наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на земельну та лісову ділянку, а відсутність у цієї особи даних документів є самовільним зайняттям земельної (лісової) ділянки.

Визначення факту самовільного зайняття земельної ділянки міститься у ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», згідно якої будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону е правомірними, вважаються самовільним зайняттям земельних ділянок.

Частиною другою статті 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також відшкодування заподіяних збитків.

Статтею 106 Лісового кодексу України передбаченого, що самовільно зайняті земельні ділянки лісогосподарського призначення, інші земельні лісові ділянки підлягають поверненню за їх належністю без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними.

Стаття 211 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно з ч. 3 ст. 212 Земельного кодексу України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спірна земельна ділянка площею 1,8954 га, яка огорожена ФОП Відікан А.П., відноситься до лісопаркової частини лісів зелених зон, що перебуває у постійному користуванні ДП «Берегівське лісове господарство», а відповідачем без належного на те дозволу, самовільно здійснено дії з фактичного використання цієї земельної ділянки шляхом влаштування паркану.

Судом встановлено, що за виявлені порушення, відносно ФОП Відікан Аттіли Петровича складено протокол №311/-ДК/ОО66П/07/01/-21 від 29.03.2021 про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП та винесено постанову №311-ДК/0061ПО/08/01/-21 від 29.03.2021 про накладення на Відікан А.П. адміністративного стягнення за вищевказане адміністративне правопорушення, яка 07.04.2021 сплачена добровільно. Вказана постанова відповідачем не оскаржувалася у встановленому законодавством порядку, відтак, суд доходить до висновку, що відповідачем було визнано вказані порушення.

Враховуючи викладене, а також те, що ФОП Відікан А.П. не спростував належними доказами викладені в позові обставини, суд задовільняє позов в повному обсязі.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 86 ГПК України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається 2270,00 грн витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 80, 129, 165, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати ФОП Відікан А.П. звільнити самовільно зайняту земельну (лісову) ділянку загальною площею 1,8954 га вартістю 9 552 816,00 грн та привести її у попередній стан шляхом знесення паркану.

3. Стягнути з ФОП Відікан А.П ( ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,) на користь Закарпатської обласної прокуратури (88000, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, ) 2 270 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 09.11.2021

Суддя Л.В. Андрейчук