ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Справа № 915/966/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

за участю сторін:

від позивача (представник позивача) Львовський І.В.,

від відповідача (представники відповідача) у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області),

65058, пр. Шевченка, 12, м. Одеса,

до відповідача: Баштанського міжрайонного управління водного господарства,

56100, вул. Соборна, 127, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область,

про: стягнення 75 640,04 грн.

Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №3376/1.1 від 09.06.2021, в якій просить суд стягнути з Баштанського міжрайонного управління водного господарства на користь держави 75640,04 грн. на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в бюджет Баштанського ТГ.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період 13-24.01.2020 державним інспектором з охорони навколишнього середовища згідно зі ст. 20-2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст. 5 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища згідно з наказом Державної екологічної інспекції у Миколаївській області №167 від 12.12.2019 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Баштанським міжрайонним управлінням водного господарства. Під час проведення планової перевірки встановлено факт здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу. За вказаним фактом державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища було розраховано збитки завдані державі Україна внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Таким чином, відповідач здійснював наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу, що є порушенням ст. 10, ч. 5 ст. 11 Закону України Про атмосферне повітря.

Ухвалою суду від 22.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 22 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 22.07.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче засідання у справі відкладено на 25.08.2021.

Ухвалою суду від 25.08.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, судом ухвалено розглянути справу у розумний строк, згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та підготовче засідання відкладено на 05 жовтня 2021 року.

05.10.2021 до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 05.10.2021, в якому просить підготовче засідання по справі провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 05.10.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, суд у відповідності до ст. ст. 177, 182, 185 ГПК України закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 25 жовтня 2021 року.

Ухвала суду від 22.06.2021 про відкриття провадження у справі була направлена на адресу відповідача (Вихідний № 915/966/21/7741/21), та отримана відповідачем 29.06.2021, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 102).

Як вбачається з матеріалів справи копії ухвали суду від 22.07.2021, від 25.08.2021, від 05.10.2021 направлялися на електронну адресу позивача та відповідача.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 22.07.2021, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 27.07.2021. Ухвала суду від 25.08.2021 була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 28.08.2021. Ухвала суду від 05.10.2021 була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 07.10.2021.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)

Відповідач явку повноважного представника у судові засідання не забезпечив.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

У період з 13.01.2020 по 24.01.2020 Державною екологічною інспекцією у Миколаївській області на підставі положень ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища», згідно наказу Державної екологічної інспекції у Миколаївській області від 12.12.2019 № 167, направлення на перевірку від 10.01.2020 року № 15 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Баштанського міжрайонного управління водного господарства.

За результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) складено Акт перевірки від 24.01.2020 № 02-03-07-08/15к/20 щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (далі Акт) (а.с.18-32).

Відповідно до вказаного Акту виявлені порушення, із змісту якого випливає, зокрема, що Баштанським міжрайонним управлінням водного господарства викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів здійснюються без відповідного дозволу, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря. Зазначений акт підписано уповноваженою особою відповідача (виконуючим обов`язки начальника Баштанського МУВГ) без зауважень. (а.с. 18-27).

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведеної перевірки державним інспектором з охорони навколишнього середовища надано Припис №02-03-07-08/13к/20 від 31.01.2020. Згідно припису, зокрема, зобов`язано відповідача у строк до 15.02.2020 надати інформацію стосовно використання стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря на ім`я Начальника Держекоінпекції у Миколаївській області за період: з 09.12.2017 по 24.01.2020 з обов`язковим наданням таких показників ( найменування об`єкта; місце розташування; вид палива; вид опалення (марка котла потужність (номінальна, фактична) котла АТОГН АОГВД-50Х у МВт, кількість спожитого природного газу у одиницях нм3, сертифікат на використане вугілля, Для інших дільниць надати потужність опалювальних пічей у МВт); копія договору на постачання природного газу; кількість(тон, м3) використаного палива кожним джерелом викидів окремо за наступні періоди: з 09.12.2017 по 31.12.2017; за 2018 рік; за 2019 рік; з 01.01.2020 по 24.01.2020 (а.с.28-32).

Також, Державною екологічною інспекцією у Миколаївській області складено протокол № 000179 від 22.01.2020 про те, що Фісієнко С.М., який працює на посаді в.о. начальника Баштанського МУВГ, здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.78 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тим що 22.01.2020 в ході проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Баштанським МУВГ, встановлено факт відсутності проведеної інвентаризації стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин та відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами, що є порушенням ст.10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (а.с.33).

Вказаний протокол підписано Фісієнком С.М. без зауважень.

Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Миколаївській області №4 від 23.01.2020 Фісієнка С.М. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.78 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн., який сплачено у добровільному порядку 23.01.2020, про що свідчить виписка з карткового рахунку (а.с.37).

Крім того, Інспекцією, у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 № 48/16064 (далі Методика) та на підставі наданих відповідачем в інформаційному листі № 03/76 від 14.02.2020 відомостей здійснено розрахунки розміру відшкодування збитків, завданих Баштанське МУВГ навколишньому природному середовищу наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря) за період з 09.12.2017 по 24.01.2020 (включно), згідно якого загальний розмір вищевказаних збитків склав 75640,04 грн.

В матеріалах справи містяться листи Державної екологічної інспекції у Миколаївській області адресовані в.о. Начальнику Баштанського міжрайонного управління водного господарства (03/03-02/1266 від 27.04.2020, 03/03-02/1268 від 27.04.2020, 03/03-02/1271 від 27.04.2020, 03/03-02/1267 від 27.04.2020, 03/03-02/1258 від 27.04.2020, 03/03-02/1272 від 27.04.2020, 03/03-02/1270 від 27.04.2020, 03/03-02/1269 від 27.04.2020) про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речових в атмосферне повітря ( відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря) з відповідним розрахунком розмірів відшкодування збитків.

За твердженнями позивача, підставою для нарахування збитків відповідачу став не сам факт понаднормового викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а здійснення таких викидів без відповідного дозволу. Баштанським МУВГ на даний час заподіяні збитки не відшкодовано, тому позивач звернувся до суду з даним позов про стягнення збитків.

Так, згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Державна екологічна інспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція), згідно п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

У відповідності до п. 2 Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 року №230, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 16.04.2020 року №350/34633 (далі - Положення), Державна екологічна інспекція у Миколаївській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується.

Однією із функцій Інспекції є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, про охорону атмосферного повітря, зокрема, щодо: наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів забруднюючих речовин; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання; порядку провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях; надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

Інспекція, зокрема, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням (пп. 4 ч. 2, ч. 3 розділу II Положення).

Таким чином, саме Інспекція є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2020 № 802 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції» утворено як юридичну особу публічного права, зокрема, Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), ліквідовано як юридичну особу публічного права, зокрема, Державну екологічну інспекцію в Одеській області та Державну екологічну інспекцію у Миколаївській області, пунктом 3 Постанови № 802 визначено, що територіальні органи Державної екологічної інспекції, що ліквідуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень відповідним міжрегіональним територіальним органам, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2020 № 802 Державною екологічною інспекцією України 22.12.2020 прийнято наказ № 502 «Про питання діяльності Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області)», яким визначено Державній екологічній інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) забезпечити здійснення покладення на неї функцій і повноважень на відповідній території відповідно до Положення, Державній екологічній інспекції в Одеській області припинити здійснення функцій і повноважень.

Відповідно п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №1074 від 20 жовтня 2011 року «Про затвердження Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади» права та обов`язки органів виконавчої влади переходять у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 4 наказу Державної екологічної інспекції України від 22.12.2020 № 502 встановлено, що датою початку здійснення відповідних повноважень і виконання відповідних функцій Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є 23.12.2020.

Таким чином, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2020 року № 802 та наказу Державної екологічної інспекції України від 22.12.2020 № 502, повноваження Державної екологічної інспекції у Миколаївській області з 23.12.2020 розпочала здійснювати Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (далі - Інспекція).

Згідно ст. 2 Закону України Про охорону атмосферного повітря, відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються цим Законом, Законом України Про охорону навколишнього природного середовища та іншими нормативно-правовими актами.

Законодавством визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси (ст. 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища) .

Підприємства, установи, організації та громадяни-суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, серед іншого, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік ( ч. 1 ст. 10 Закону України Про охорону атмосферного повітря).

Для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря).

Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідний Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 302 (надалі Порядок).

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом. Особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. (ст.ст. 33-34 Закону України Про охорону атмосферного повітря).

Пунктом «е» ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища, економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до п «є» ч.2 ст.68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище.

Згідно ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб`єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) встановлено Методикою, що затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 за № 48/16064 (надалі - Методика), чинною на дату здійснення розрахунку та направлення вимоги.

У відповідності до п.2.1.2 Методики, наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються також викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Таким чином, відсутність перевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин, не звільняє останнього від відповідальності за встановлене перевіркою порушення, що полягає в експлуатації джерел викидів та здійснення викидів без відповідного на те дозволу, та є підставою для розрахунку збитків згідно наведеної вище Методики.

Згідно пункту 2.2 Методики факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб`єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Пунктом 2.7.1 та 3.6 Методики передбачено використання розрахункових методів визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, якщо викид здійснюється без відповідного дозволу.

При визначенні розміру збитків позивачем використано розрахунковий метод.

Розмір збитків завданих державі, розрахований відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, становить 75640,04 грн.

Підставою нарахування позивачем завданих збитків став не сам факт понаднормового викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а здійснення таких викидів без відповідного дозволу.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме:

а) наявність шкоди;

б) протиправна поведінка заподіювача шкоди;

в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача;

г) вина.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає відповідальність боржника за неналежне виконання ним зобов`язань у вигляді відшкодування збитків.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (ст. 22 Цивільного Кодексу України).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст.1166 Цивільного Кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

З огляду на викладене, суд визнає наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправної поведінки відповідача, яка виявилась у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу; безпосереднього причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, адже шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання природоохоронного законодавства; самої шкоди та вини, відтак вимоги позивача щодо стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач, у порушення приписів ст.73,74 ГПК України, не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність збитків у зазначеному розмірі, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Баштанського міжрайонного управління водного господарства (56100, вул. Соборна, 127, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, ) на користь Держави Україна (бюджет Баштанського ТГ розрахунковий рахунок UA0014370, , Миколаїв.ГУК/тг м. Баштанка/24062100) грошові кошти в розмірі 75 640,04 грн. шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

3. Стягнути з Баштанського міжрайонного управління водного господарства (56100, вул. Соборна, 127, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, ) на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) ( на розрахунковий рахунок UA0115709 в Держказначейській службі України у м. Києві МФО 820172) судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 04.11.2021.

Суддя Н.О. Семенчук