ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1766/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання А.П. Нечепуренко

за участю представників:

від позивача Осипов Б.В.,

від відповідачів:

1) Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 не з`явився,

2) державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленка Андрія Віталійовича Мартинюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 та державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленка Андрія Віталійовича про визнання недійсним і скасування рішення загальних зборів членів громадської організації, скасування реєстраційної дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 та державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленка Андрія Віталійовича про:

- визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, оформленого протоколом № 01-06-20 від 01.06.2020 р.;

- скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії за № 1021447, вчиненої 25.06.2020 р. державним реєстратором Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленком Андрієм Віталійовичем про зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміну місцезнаходження юридичної особи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступне.

01.06.2020 року відбулися загальні збори членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88, за результатами чого було складено протокол від 01.06.2020 р. № 01-06-20.

Як вказує позивач, у 1971 році правлінням колгоспу ім. К. Лібкнехта Овідіопольського району було надано дозвіл окремим громадянам м. Одеси встановлювати гаражі на території 3-ї бригади колгоспу (4-та станція Чорноморської дороги) вздовж в/ч № 42033. При цьому позивач зазначає, що рішенням Одеської міської ради народних депутатів від 22.06.1994 року № 852 було надано земельну ділянку площею 0.ІІ га Гаражній автостоянці Берізка-88 у тимчасове короткострокове користування до реконструкції районів по вул. Чорноморська дорога, 94а, 4-а станція.

В подальшому, як вказує позивач, власниками гаражів було створено Громадську організацію Берізка-88, .

Водночас, як зауважує позивач, через халатне відношення голови правління Громадської організації Берізка-88 ОСОБА_2 до своїх обов`язків, останнім було втрачено статут, печатку, свідоцтво про державну реєстрацію та інші організаційні документи організації, з огляду на що 18.01.2006 р. у газеті Одеський вісник було опубліковано оголошення наступного змісту: Считать недействительным пакет документов общественной организации Березка-88 (устав, печать, свидетельство о госрегистрации, идентификационный номер 23208039) в связи с утерей. З огляду на викладене, за ствердженнями позивача, члени даної громадської організації почали відновлювати втрачені документи та приводити їх у відповідність до вимог діючого законодавства.

Як зазначає ОСОБА_1 , 18.07.2006 р. було проведено загальні збори засновників Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88, які оформлені протоколом № 1, з наступним порядком денним: 1) Про обрання голови правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88; 2) Про затвердження статуту Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 у новій редакції у зв`язку з його втратою; 3) Про внесення змін Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 у новій редакції. За ствердженнями позивача, по першому питанню одноголосно було вирішено обрати ОСОБА_1 головою правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88; по другому одноголосно вирішено затвердити статут Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 у новій редакції; по третьому одноголосно вирішено провести внесення змін Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88.

Також позивач зазначає, що 03.08.2006 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради було проведено державну реєстрацію Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 (), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію громадського об`єднання № 1462, основною метою діяльності якої визначено: постійне зберігання транспортних засобів членів організації.

При цьому позивач вказує, що 11.02.2007 р. було проведено загальні збори ГОВТЗ Гаражна автостоянка Берізка-88, які оформлено протоколом № 2, на яких було затверджено нумерацію гаражів, якими володіють члени організації, а саме: гараж № 1 - власник ОСОБА_3 ; гараж № 2 - власник ОСОБА_4 ; гараж № 3 - власник ОСОБА_5 ; гараж № 4 - власник ОСОБА_6 ; гараж № 5 - власник ОСОБА_7 ; гараж № 6 - власник ОСОБА_8 ; гараж № 7 - власник ОСОБА_9 ; гараж № 8 - власник ОСОБА_10 ; гараж № 9 - власник ОСОБА_11 ; гараж № 10 - власник ОСОБА_1 ; гараж № 11 - власник ОСОБА_12 ; гараж № 12 - власник ОСОБА_13 ; гараж № 13 - власник ОСОБА_14 ; гараж № 14 - власник ОСОБА_15 ; гараж № 15 - власник ОСОБА_16 ; гараж № 16 - власник ОСОБА_17 ; гараж № 17 - власник ОСОБА_18 ; гараж № 18 - власник ОСОБА_19 ; гараж № 19 - власник ОСОБА_20 ; гараж № 20 - власник ОСОБА_21 ; гараж № 21 - власник ОСОБА_22 .

Таким чином, як стверджує позивач, станом на 11.02.2007 р. до ГОВТЗ Гаражна автостоянка Берізка-88 входив 21 член, що відповідало кількості гаражів на території організації за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому позивач зазначає, що відповідно до вимог п. 6.3 статуту ГОВТЗ Гаражна автостоянка Берізка-88 до виключної компетенції загальних зборів віднесено прийняття рішення про прийом та виключення зі складу членів організації.

Наразі позивач повідомляє, що до 01.06.2020 р. рішень про прийом або виключення зі складу членів ГОВТЗ Гаражна автостоянка Берізка-88 не приймалось, загальних зборів з даного приводу не проводилося.

Водночас, як вказує позивач, йому стало відомо, що 01.06.2020 р. було проведено загальні збори членів ГОВТЗ Гаражна автостоянка Берізка-88, що були оформлені протоколом від 01.06.2020 р. № 01-06-20, з наступним порядком денним: 1) Обрання голови та секретаря загальних зборів членів організації та уповноваження їх на підписання протоколу загальних зборів членів організації; 2) обрання нового голови правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88. При цьому позивач зауважує, що по другому питанню порядку денного було вирішено звільнити ОСОБА_1 із посади голови правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 з 01 червня 2020 року у зв`язку із його самоусуненням від виконання обов`язків. Також позивач вказує, що з 02 червня 2020 року обрано правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 у наступному складі: ОСОБА_23 - голова правління, ОСОБА_20 - член правління, ОСОБА_12 - член правління.

За ствердженнями позивача, з додатку № 1 до протоколу № 01-06-20 загальних зборів членів ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88 вбачається, що на вищевказаних загальних зборах були присутні 17 осіб, а саме:

1. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2. ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

3. ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

4. ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

5. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

6. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

7. ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

8. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

9. ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

10. ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

11. ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

12. ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

13. ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

14. ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ;

15. ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

16. ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ;

17. ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_17 .

При цьому позивач акцентує увагу на тому, що ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_36 , ОСОБА_35 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 станом на 01.06.2020 р. не були членами ГОВТЗ Гаражна автостоянка Берізка-88, адже рішень про їх прийняття у члени не приймалось, жодного належного та допустимого доказу членства вказаних осіб у громадській організації з часу її створення та до 01.06.2020 р. не існує.

Таким чином, як стверджує позивач, на даних загальних зборах були присутні лише 4 дійсні члени ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88.

Також позивач додає, що з протоколу від 01.06.2020 р. № 01-06-20 вбачається, що на обліку ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88 є лише 18 членів, однак зазначене не відповідає дійсності з огляду на наступне. Так, згідно з протоколом від 11.02.2007 р. № 2 до ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88 входить 21 член, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_37 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . При цьому позивач зауважує, що із зазначеної дати та по 01.06.2020 р. кількісний та особовий склад членів громадської організації не змінювався. Додатково позивач відмічає, що членство ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_39 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_20 в ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88 підтверджується протокол від 23.10.1998 р. № 18. Крім цього позивач додає, що згідно оскаржуваного протоколу до складу ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88, нібито, входить 18 членів, з яких 17 були присутні на загальних зборах 01.06.2020 р., а вісімнадцятий - позивач, був відсутній, з огляду на що позивач зауважує, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88 є ОСОБА_1 , ОСОБА_20 та ОСОБА_5 , однак ні в протоколі від 01.06.2020 р. № 01-06-20, ні в додатку № 1 до нього немає відомостей щодо присутності чи відсутності ОСОБА_5 на даних загальних зборах, що дає підстави для висновку, що при складенні оскаржуваного протоколу, до нього навмисне не було включено відомості про ОСОБА_5 - члена та одного із засновників ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88. Наведене на думку позивача свідчить, що у протоколі від 01.06.2020 р. та додатку № 1 до нього не вказано дійсного особового та кількісного складу членів ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88, що підтверджується як внутрішніми документами громадської організації, так і відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Між тим, посилаючись на ст. 36 Конституції України, п.п. 5.4, 6.1, 6.2, 6.3, 6.4 статуту ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88, позивач вказує, що загальні збори членів ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88 від 01.06.2020 р. були неправомочними, оскільки, по-перше, були проведені за відсутності встановленого п. 6.4 статуту громадської організації кворуму, адже, на них були присутні лише 4 дійсні члени громадської організації з 21, що відповідно становить менше, ніж 50 % від складу всіх членів, а, по-друге, під час організації та проведення вищевказаних загальних зборів було порушено вимоги п. 6.2 статуту, оскільки 17 членів громадської організації ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 не були повідомлені, як про намір проведення даних загальних зборів, так і про факт їх проведення, у зв`язку з чим були неправомірно позбавлені можливості реалізувати передбачені п. 5.4 статуту права членів громадської організації.

Крім того, як додає позивач, внаслідок незаконного проведення загальних зборів членів ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88 від 01.06.2020 р. позивач був позбавлений права управління даною громадською організацією на посаді голови правління, на яку був законно обраний 18.07.2006 р. Наразі, за ствердженнями позивача, посаду голови правління ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88 займає ОСОБА_23 , який був обраний на цю посаду неправомочними загальними зборами. При цьому позивач додає, що ОСОБА_23 на момент обрання на вказану посаду навіть не був членом ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88.

Також позивач повідомляє, що з 01.06.2020 р. і по даний час на його ім`я не надходило жодного повідомлення про намір скликання загальних зборів громадської організації для вирішення питання при прийняття нових членів до ГОВТЗ гаражна стоянка Берізка-88, з чого, на думку позивача, слідує, що після 01.06.2020 р. нові члени до громадської організації законно вступити не могли.

Поміж з цим позивач вважає за необхідне спростувати твердження, що він останнім часом самоусунувся від управління громадською організацією, для чого додає платіжні документи про сплату позивачем послуг за електропостачання, що використовується членами ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88. Додатково позивач повідомляє, що у 2019 році невстановленими особами здійснювались спроби рейдерського захоплення території ГОВТЗ Гаражна автостоянка Берізка-88 та протиправні дії щодо зміни керівництва організації, з приводу чого 26.06.2019 р. ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області було подано заяву з проханням взяти до уваги, що ним особисто не підписувалися документи щодо відмови від засновництва або зміни у статусі голови правління ГО Берізка-88.

Підсумовуючи вищевикладені обставини позивач вважає, що рішенням загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88, оформленого протоколом від 01.06.2020 р. № 01-06-20, було порушено гарантії, передбачені ст. 36 Конституції України, а також права позивача, як члена даної громадської організації, а саме: право на участь у загальних зборах членів та управління на посаді голови правління ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88, встановлені п. 5.4 статуту, а тому оспорюване рішення є таким, що підлягає визнанню недійсним та скасуванню.

Крім того позивач зауважує, що з інформації, наявній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що 25.06.2020 р. у зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення загальних зборів державним реєстратором Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеси) Коваленком А.В. було проведено державну реєстрацію змін до відомостей щодо Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88, а саме: зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміна місцезнаходження юридичної особи за № 1021447.

Наразі із посиланнями на п.п. 4, 7 ст. 1, ч. 1 ст. 7, ч. 4 ст. 10, п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач зазначає, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації на підставі перевірки вичерпного переліку документів лише засвідчує факт, тобто виконує функцію легалізації події, виконання цієї функції не передбачає і не наділяє його повноваженнями перевірки (контролю) за тим, чи документи містять відомості, передбачені законом, відповідальність за яких законодавством покладається на осіб, які подали заяву щодо проведення такої реєстрації. При цьому позивач вказує, що в разі, якщо резолютивна частина судового рішення не передбачає зобов`язань вчинити реєстраційні дії, зокрема, скасувати спірні реєстраційну дію/запис, державний реєстратор не вправі вносити будь-які відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі такого судового рішення. Зазначене, за ствердженнями позивача, узгоджуються з правовим висновком, викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 19.03.2019 р. по справі № 826/1186/17.

Таким чином позивач зазначає, що для відновлення порушених прав позивача необхідно відновити його у становищі, яке він займав до 01.06.2020 р. - дати прийняття рішення загальних зборів членів ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88, оформлених протоколом від 01.06.2020 р. № 01-06-20.

За вказаних обставин, з урахуванням наведених норм законодавства, положень статуту ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88, судової практики, позивач вважає, що відновлення порушених прав ОСОБА_1 можливе шляхом визнання недійсними та скасування рішення загальних зборів членів ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88, оформлених протоколом від 01.06.2020 р. № 01-06-20, а також скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії, вчиненої 23.06.2020 р. державним реєстратором Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Коваленко А.В.: зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміна місцезнаходження юридичної особи, номер запису 1021447.

Щодо підсудності даного спору Господарському суду Одеської області позивач вказує, що 09.09.2020 р. ОСОБА_1 , керуючись висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.05.2018 р. по справі № 916/978/17, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про визнання недійсними та скасування рішення загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88, оформлених протоколом від 01.06.2020 р. № 01-06-20, та скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії, вчиненої 23.06.2020 р. державним реєстратором Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Коваленко А.В.: зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміна місцезнаходження юридичної особи, номер запису 1021447. Так, позивач вказує, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 р. по справі № 947/25935/20 відмовлено у відкритті провадження за вищевказаним позовом, при цьому постановою Одеського апеляційного суду від 03.04.2021 р. вказану ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 р. скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Подалі, як вказує позивач, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.05.2021 р. по справі № 947/25935/20 відкрито провадження. Так, за ствердженнями позивача, в подальшому в процесі підготовки позиції по справі стало відомо, що 12.01.2021 р. Великою Палатою Верховного Суду по справі № 127/21764/17 було відступлено від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 р. по справі № 916/978/17, зазначивши, що якщо спір пов`язаний із реалізацією загальними зборами членів громадської організації права на управління юридичною особою у вигляді формування органу управління шляхом прийняття рішення про усунення голови громадської організації від виконання обов`язків, то його слід розглядати за правилами господарського судочинства. У зв`язку із вказаним позивач зауважує, що представником ОСОБА_1 до Київського районного суду м. Одеси було подано заяву про залишення позовної заяви по справі № 947/25935/20 без розгляду та 10.06.2021 р. Київським районним судом м. Одеси прийнято ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 до Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88, державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленка Андрія Віталійовича про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборі, скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію - залишено без розгляду.

При цьому позивач вказує, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88 зареєстровано за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 94А, з огляду на що з урахуванням практики Верховного Суду, положень Господарського процесуального кодексу України позивач вважає, що даний позов підсудний Господарському суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.06.2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1766/21, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 19 липня 2021 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.07.2021 р. у справі № 916/1766/21 підготовче засідання відкладено на 30.07.2021 р. з огляду на неявку представників відповідачів.

20.07.2021 р. від представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позов, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач-2 зазначає, що державним реєстратором 25.06.2020 р. проведено реєстраційну дію № 01021447 про зміну голови правління, інших членів правління та місцезнаходження громадської організації. При цьому, посилаючись на ст. 19 Конституції України, ч. 4 ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань?, відповідач-2 вказує, що реєстраційну дію щодо громадської організації проведено на підставі таких документів: заяви про державну реєстрацію юридичної особи - громадського формування (форма № 4); рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до реєстру в формі протоколу загальних зборів членів громадської організації від 01.06.2020 р. про зміну керівника та інших членів правління; реєстру осіб, які брали участь в засіданні загальних зборів членів правління від 01.06.2020 р.; відомостей про керівні органи громадського формування та документу про сплату адміністративного збору. Наразі відповідач-2 вважає твердження позивача про те, що протокол загальних зборів від 01.06.2020 р. № 01-06-20 та додаток до нього не містить дійсного особового та кількісного складу членів громадської організації, безпідставним, оскільки відсутні законодавчі вимоги до протоколу загальних зборів та додатку - реєстру, осіб присутніх учасників загальних зборів громадського формування щодо обов`язкового зазначення всього особового складу членів громадської організації, які перебувають на обліку. Так, за ствердженнями відповідача-2, державним реєстратором при розгляді документів не може бути перевірена достовірність даних, зазначених у протоколі про кількість членів, що перебувають на обліку, та даних, зазначених у додатку до протоколу загальних зборів - реєстрі осіб, які брали участь на загальних зборах членів. При цьому відповідач-2 вказує, що дотримання пункту 6.4 статуту громадської організації (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення) встановлювалося державним реєстратором на підставі відомостей, що містились у поданих заявником документах, обсяг яких був достатнім при проведені оскаржуваної реєстраційної дії. Також відповідач-2 додає, що з поданого протоколу загальних зборів членів від 01.06.2020 р. вбачається, що засідання є черговим, при цьому статутом, копію якого додано до позову, порядок скликання чергових загальних зборів не передбачено.

З питання усунення позивача з посади голови правління громадської організації відповідач-2 звертає увагу, що статутом не передбачено підстави для усунення осіб від виконання обов`язків на посаді голови та інших членів правління громадської організації.

Так, згідно з частиною третьою статті 99 Цивільного кодексу України повноваження члена виконавчого органу можуть бути припинені в будь-який час.

Наразі відповідач-2 вважає посилання позивача на обов`язковість врахування відомостей про те, що позивач, ОСОБА_20 та ОСОБА_40 за даними реєстру є засновниками громадської організації при встановленні достовірності даних щодо членства, зазначених у протоколі загальних зборів від 01.06.2020 р., реєстрі осіб, які брали участь на загальних зборах членів громадської організації від 01.06.2020 р., безпідставними, з огляду на що посилається на положення ч. 7 ст. 7, ст. 8, ч. 1 ст. 9, п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України Про громадські об`єднання? та вказує, що законодавством не передбачено реєстраційних дій щодо включення/виключення осіб з числа членів та ведення реєструючим органом обліку членів у кожному громадському об`єднанні, до реєстру дані про членів громадських організацій не вносяться.

Щодо посилання позивача на те, що порушено його конституційні права, передбачені ч.ч. 1, 4 ст. 36 Конституції України, то відповідач-2 вважає їх такими, що не можуть братися до уваги, оскільки свобода об`єднання означає, зокрема, правову і фактичну можливість добровільно, без примусу чи попереднього дозволу утворювати об`єднання громадян або вступати до них, що підтверджується ч. 4 ст. 36 Конституції України, за якою ніхто не може бути примушений до вступу в будь-яке об`єднання громадян (рішення Конституційного Суду № 18-рп/2001 від 13.12.2001 р.). Таким чином, на думку відповідача-2, гарантовані статтею 36 Конституції України права не стосуються посилання позивача про обмеження при участі у загальних зборах та управлінні громадською організацією.

Крім того відповідач-2 додає, що надходження повідомлень про спроби зміни керівництва громадської організації, які на думку позивача є рейдерськими, не могли вплинути на прийняття рішення при державної реєстрації змін щодо цієї юридичної особи, оскільки згідно зі статтею 25 Закону порядок проведення державної реєстрації змін здійснюється на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, та включає перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів (стаття 27 Закону), а також перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації (стаття 28 Закону).

Таким чином, за ствердженнями відповідача-2, саме згідно із законом за відсутності підстав для відмови та зупинення розгляду документів проведено державну реєстрацію змін щодо громадської організації. При цьому відповідач-2 зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом. Також відповідач-2 додає, що у позовних вимогах до державного реєстратора зазначено, що необхідно скасувати дію, яка крім державної реєстрації зміни керівника включає зміну місцезнаходження, однак за ствердженнями відповідача-2 рішення про зміну місцезнаходження громадської організації не приймалося у ході засідання загальних зборів членів громадської організації від 01.06.2020 р., що підтверджується копією наданого позивачем відповідного протоколу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.07.2021 р. у справі № 916/1766/21 строк підготовчого провадження продовженого на 30 днів, при цьому підготовче засідання відкладено на 26.08.2021 р. Крім того, вказаною ухвалою суду витребувано від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради копії матеріалів реєстраційної справи Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 (), що знаходиться за адресою: 65088, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 94А.

25.08.2021 р. від відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради до господарського суду надійшов лист, відповідно до якого останній вказує, що витребувані ухвалою суду документи знаходяться в Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.08.2021 р. у справі № 916/1766/21 витребувано від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії матеріалів реєстраційної справи Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, що знаходиться за адресою: 65088, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 94А. Крім того, вказаною ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 10 вересня 2021 р.

Під час підготовчого засідання 10.09.2021 р. представник відповідача - державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленка Андрія Віталійовича просив суд перенести підготовче засідання, оскільки відповідач не встиг надати суду документи, витребувані ухвалою суду від 26.08.2021 р.

Наразі 10.09.2021 р. від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до господарського суду надійшло клопотання про приєднання доказів, до якого додані копії матеріалів реєстраційної справи Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.09.2021 р. у справі № 916/1766/21 підготовче засідання відкладено на 28 вересня 2021 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.09.2021 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/1766/21 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 26 жовтня 2021 р. Також вказаною ухвалою явку учасників справи у судове засідання визнано обов`язковою.

26.10.2021 р. від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги № 0907 від 09.07.2020 р., копії довідки від 09.07.2020 р. та копії акту приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2021 р., а також просить покласти на відповідачів судовий збір у розмірі 4540,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Відповідач Громадська організація власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за юридичною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, надіслані судом копії ухвал суду були повернуті до суду без вручення разом з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи, з позначкою адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (зі змінами), у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

В п. 99-2 вказаних Правил передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Так, надіслані на юридичну адресу відповідача-1 копії ухвал суду повернулись на адресу господарського суду Одеської області з відміткою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019р. у справі № 915/1015/16.

Також згідно ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.

Так, господарським судом відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.

На думку суду, процесуальна поведінка відповідача-1 при розгляді даної справи в суді свідчить про відсутність реальної зацікавленості у вирішенні даного спору у встановлений процесуальним законом строк та відповідно до положень ст. 2 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на ненадання відповідачем - Громадською організацією власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 26.10.2021 р. представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, представник відповідача-2 проти позову заперечував та просив у задоволенні вимог, заявлених до державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленка Андрія Віталійовича, відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії протоколу № 18 зборів Громадської організації Берізка-88 від 23.10.1998 р., на вказаних зборах розглядалося наступне питання: приєднання автостоянки Берізка-88 до ГБК Дюк? в якості колективного члена ГБК, за результатами розгляду якого постановлено: приєднатися до організації ГБК Дюк? в якості колективного члена ГБК. При цьому у вказаному протоколі зазначено про присутність наступних осіб: ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_41 , ОСОБА_6 , ОСОБА_39 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 .

Так, із матеріалів справи вбачається, що 18.01.2006 р. у газеті Одеський вісник опубліковано оголошення наступного змісту:Считать недействительным пакет документов общественной организации Березка-88 (устав, печать, свидетельство о госрегистрации, идентификационный номер 23208039) в связи с утерей.

При цьому із матеріалів реєстраційної справи № 07 Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 вбачається, зокрема, що 18 липня 2006 р. відбулись загальні збори засновників Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, які оформлені протоколом № 1, відповідно до якого на вказаних зборах були присутні засновники: ОСОБА_1 , ОСОБА_40 , ОСОБА_20 .

Як встановлено судом, згідно протоколу № 1 загальних зборів загальних зборів засновників Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 засновниками організації розглядалися наступні питання:

- про обрання голови правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88;

- про затвердження статуту Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 у новій редакції у зв`язку з його втратою;

- про внесення змін Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 у новій редакції.

За результатами голосування по всім питання голосували одностайно - за.

Зокрема, на загальних зборах засновників Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 вирішено:

1. Головою правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 обрати громадянина України ОСОБА_1 .

2. Затвердити статут Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 у новій редакції.

3. Провести внесення змін Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88.

При цьому на вказаному протоколі приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. засвідчено справність підписів ОСОБА_1 , ОСОБА_40 та ОСОБА_20 та зареєстровано в реєстрі за №№ 15220, 15221, 15222.

З огляду на прийняття вказаного рішення, оформленого протоколом № 1 від 18.07.2006 р., громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_40 та ОСОБА_20 31 липня 2006 року було подано до Виконавчого комітету Одеської міської ради заяву про подання установчих документів на реєстрацію Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88, діяльність якої поширюється на територію України. Так, на вказаній заяві приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. засвідчено справність підписів ОСОБА_1 , ОСОБА_40 та ОСОБА_20 та зареєстровано в реєстрі за №№ 15217, 15218, 15219.

03 серпня 2006 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано свідоцтво про реєстрацію громадського об`єднання Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 із місцезнаходженням: 65088, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94-А, основною метою діяльності якої визначено: постійне зберігання транспортних засобів.

Так, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстрація Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 здійснена 07.08.2006 р. за № 0021447.

Також із матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2007 р. відбулись загальні збори Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88, які оформлені протоколом № 2, відповідно до якого на вказаних зборах були присутні голова правління ОСОБА_1 , члени правління ОСОБА_40 та ОСОБА_20 , а також члени громадської організації: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_40 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Як встановлено судом, згідно протоколу № 2 загальних зборів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 членами громадської організації розглядалися наступні питання:

- про затвердження нумерації гаражів, якими володіють члени Берізка-88 на території громадської організації за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94-А;

- про затвердження розміру та порядку внесення членських внесків (сум внесків на громадські потреби організації).

Зокрема, на вказаних загальних зборах Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 вирішено:

1. Затверджено нумерації гаражів, якими володіють члени Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 на території громадської організації за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94-А, а саме: гараж № 11 - власник ОСОБА_12 ; гараж № 12 - власник ОСОБА_13 ; гараж № 13 - власник ОСОБА_14 ; гараж № 14 - власник ОСОБА_15 ; гараж № 15 - власник ОСОБА_16 ; гараж № 16 - власник ОСОБА_17 ; гараж № 17 - власник ОСОБА_18 ; гараж № 18 - власник ОСОБА_19 ; гараж № 19 - власник ОСОБА_20 ; гараж № 20 - власник ОСОБА_21 ; гараж № 21 - власник ОСОБА_22 .

2. Затверджено щоквартальні внески в сумі 200,00 грн., починаючи з лютого 2007 року.

Також до вказаного протоколу № 2 від 11.02.2007 р. наявний схематичний план розташування та нумерації гаражів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94-А (гараж № 1 - ОСОБА_3 ; гараж № 2 - ОСОБА_4 ; гараж № 3 - ОСОБА_5 ; гараж № 4 - ОСОБА_6 ; гараж № 5 - ОСОБА_7 ; гараж № 6 - ОСОБА_8 ; гараж № 7 - ОСОБА_9 ; гараж № 8 - ОСОБА_10 ; гараж № 9 - ОСОБА_11 ; гараж № 10 - ОСОБА_1 ; гараж № 11 - ОСОБА_12 ; гараж № 12 - ОСОБА_13 ; гараж № 13 - ОСОБА_14 ; гараж № 14 - ОСОБА_15 ; гараж № НОМЕР_1 - ОСОБА_16 ; гараж № 16 - ОСОБА_17 ; гараж № 17 - ОСОБА_18 ; гараж № 18 - ОСОБА_19 ; гараж № 19 - ОСОБА_20 ; гараж № 20 - ОСОБА_21 ; гараж № 21 - ОСОБА_22 ).

При цьому господарський суд зауважує, що позивачем не надано до матеріалів справи копії повного протоколу № 2 від 11.02.2007 р., оскільки друга його сторінка відсутня, а містяться лише перша та третя сторінки, схематичний план розташування та нумерація гаражів, а також додаток до протоколу № 2 від 11.02.2007 р.

Між тим із матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2019 року голова правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 ОСОБА_1 звернувся до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою, в якій повідомив, що останнім часом невстановленими особами здійснюються спроби рейдерського захоплення території та вчиняються протиправні дії щодо зміни керівництва громадської організації , з огляду на що заявник просив прийняти до уваги, що ним особисто ніколи не підписувалися документи щодо відмови від засновництва або зміни у статусі голови правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88.

При цьому із матеріалів реєстраційної справи № 07 Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 вбачається, зокрема, що 01 червня 2020 р. відбулись загальні збори членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, які оформлені протоколом № 01-06-20, відповідно до якого на вказаних зборах були присутні 17 членів організації (всього зазначено, що на обліку організації є 18 членів).

Як встановлено судом, згідно протоколу № 01-06-20 загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 членами організації розглядалися наступні питання:

- про обрання голови та секретаря загальних зборів членів організації та уповноваження їх на підписання протоколу загальних зборів членів організації;

- про обрання нового голови правління та членів правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88.

За результатами голосування по всім питання голосували 17 членів одностайно - за.

Зокрема, на вказаних загальних зборах членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 вирішено:

1. Обрати головою загальних зборів членів організації ОСОБА_25 , секретарем ОСОБА_27 та уповноважити їх на підписання протоколу загальних зборів членів організації.

2. Звільнити ОСОБА_1 з посади голови правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 з 01 червня 2020 року; обрати з 02 червня 2020 року правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 у наступному складі: ОСОБА_23 голова правління, ОСОБА_20 член правління, ОСОБА_12 член правління.

Також у вказаному протоколі зазначено, що його невід`ємною частиною є реєстр осіб, які брали участь в засіданні загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 (додаток № 1).

Так, у вказаному додатку № 1 до протоколу № 01-06-20 загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 (Реєстр осіб, які брали участь на загальних зборах членів ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88, які відбулися 1 червня 2020 року та оформлені протоколом № 01-06-20 від 01 червня 2020 року) зазначено, що на вказаних загальних зборах приймали участь 17 членів організації, а саме:

1. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2. ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

3. ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

4. ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

5. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

6. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

7. ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

8. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

9. ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

10. ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

11. ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

12. ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

13. ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

14. ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ;

15. ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

16. ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ;

17. ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Так, звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказує про порушення його прав як члена даної громадської організації, а саме права на участь у загальних зборах членів та управління на посаді голови правління ГОВТЗ гаражної автостоянки Берізка-88, у зв`язку із тим, що загальні збори членів ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88 від 01.06.2020 р. були, по-перше, проведені за відсутності встановленого п. 6.4 статуту громадської організації кворуму, адже, на них були присутні лише 4 дійсні члени громадської організації з 21, що відповідно становить менше ніж 50 % від складу всіх членів, а, по-друге, під час організації та проведення вищевказаних загальних зборів було порушено вимоги п. 6.2 статуту, оскільки, 17 членів громадської організації ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_42 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 не були повідомлені як про намір проведення даних загальних зборів, так і про факт їх проведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодекс України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наразі судом враховано, що процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору. Однак, Велика Палата Верховного Суду постанові від 12 січня 2021 року у справі № 127/21764/17, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що якщо спір пов`язаний з реалізацією загальними зборами членів громадської організації права на управління юридичною особою у вигляді формування органу управління шляхом прийняття рішення про усунення голови громадської організації від виконання обов`язків, то його слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Також згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 Про практику розгляду судами корпоративних спорів рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 статті 20 Господарського процесуального кодексу України), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Таким чином, виходячи з наведеного, якщо хоча б один із членів громадської організації обґрунтовано не погоджується із прийнятим загальними зборами рішенням, він може звернутися до суду за місцезнаходженням такої громадської організації з позовною заявою про визнання недійсним відповідного рішення повністю або частково.

Так, предметом позову у даній справі є визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, оформленого протоколом № 01-06-20 від 01.06.2020 р.

Відповідно до ст. 314 Цивільного кодексу України фізичні особи мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації. Належність чи неналежність фізичної особи до політичної партії або громадської організації не є підставою для обмеження її прав, надання їй пільг чи переваг.

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань регулює Закон України Про громадські об`єднання?, який є спеціальним нормативним актом і застосовується до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України до правовідносин сторін повинні бути застосовані норми названого Закону (як і норми іншого законодавства) у редакції, яка була чинною станом на період дії спірних правовідносин, тобто 28.04.2020 р. по 21.05.2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України Закону України Закон України Про громадські об`єднання? (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

За положеннями ч. 2, 3 ст. 1 Закону України Закон України Про громадські об`єднання? (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Частиною 5 статті 1 Закон України Про громадські об`єднання? (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закон України Про громадські об`єднання? (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) дія цього Закону поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань в Україні.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закон України Про громадські об`єднання? (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) громадські об`єднання утворюються і діють на принципах: 1) добровільності; 2) самоврядності; 3) вільного вибору території діяльності; 4) рівності перед законом; 5) відсутності майнового інтересу їх членів (учасників); 6) прозорості, відкритості та публічності.

За положеннями ч. 2 ст. 3 Закону України Закон України Про громадські об`єднання? (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) добровільність передбачає право особи на вільну участь або неучасть у громадському об`єднанні, у тому числі в його утворенні, вступі в таке об`єднання або припиненні членства (участі) в ньому.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України Закону України Закон України Про громадські об`єднання? (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) членами (учасниками) громадської організації, крім молодіжної та дитячої, можуть бути особи, визначені частиною першою статті 7 цього Закону, які досягли 14 років. Вік членів молодіжної, дитячої організації визначається її статутом у межах, встановлених законом.

Статтею 11 Закону України Закону України Закон України Про громадські об`єднання? (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) членами (учасниками) визначено, що статут громадського об`єднання має містити відомості про: 1) найменування громадського об`єднання та за наявності - скорочене найменування; 2) мету (цілі) та напрями його діяльності; 3) порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників); 4) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи); 5) періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об`єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв`язку; 6) порядок звітування керівних органів громадського об`єднання перед його членами (учасниками); 7) порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг; 8) джерела надходження і порядок використання коштів та іншого майна громадського об`єднання; 9) порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання (у разі їх створення громадським об`єднанням, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи); 10) порядок внесення змін до статуту; 11) порядок прийняття рішення щодо саморозпуску або реорганізації громадського об`єднання, а також щодо використання його коштів та іншого майна, що залишилися після саморозпуску, - для громадського об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи. У статуті громадського об`єднання можуть бути передбачені додаткові положення щодо утворення, діяльності і саморозпуску чи реорганізації громадського об`єднання, що не суперечать закону.

Так, із матеріалів справи вбачається, що рішенням загальних зборів засновників Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, оформлених протоколом № 1 від 18.07.2006 р., затверджено статут Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 (нова редакція), який зареєстровано Виконавчим комітетом Одеської міської ради за № 1462 від 03.08.2006 р.

Відповідно до преамбули статуту Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 вказаний статут визначає порядок створення, діяльності, реорганізації та ліквідації Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 статуту Громадська організація власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 (далі - організація) є недержавною, неприбутковою, некомерційною громадською організацією, що створена для об`єднання на основі спільності інтересів власників транспортних засобів для вирішення завдань, передбачених цим статутом.

Діяльність організації ґрунтується на добровільній участі, рівноправ`я її членів, демократії, самоуправлінні, законності і гласності, захисті прав і законних інтересів членів організації.

Згідно п. 3.1 статуту основною метою діяльності організації є задоволення професійних та любительських інтересів автолюбителів, захист їх прав, організація і координація сумісної діяльності членів організації по експлуатації та обслуговуванню автостоянки.

Пунктом 3.2 статуту передбачено, що основними завданнями організації є: об`єднання власників транспортних засобів для організації охорони транспортних засобів та зразкового утримання автостоянки; здійснення заходів по благоустрою автостоянки, підтримання належного санітарного та екологічного стану території; вживання заходів для захисту інтересів своїх членів та створення умов для нормальної експлуатації автостоянки, зберігання автотранспорту членів організації; вживання необхідних заходів для вивчення членами організації правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 3.3 статуту з метою виконання статутних завдань у встановленому законом організація: організовує зібрання, сходини, наради; організовує на громадських засадах гуртки, діяльність яких спрямована на вивчення правил дорожнього руху; сприяє участі своїх членів у заходах, пов`язаних з проблемами, близькими до статутних цілей організації; вживає заходів по захисту соціальних та інших спільних інтересів своїх членів; може вносити пропозиції до державних органів влади; може здійснювати необхідну господарську та іншу комерційну діяльність шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій із статусом юридичної особи, засновувати підприємства; розповсюджує інформацію і пропагує свої цілі і завдання; може засновувати засоби масової інформації; може одержувати від органів державної влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для реалізації своїх цілей та завдань.

В п. 5.1 статуту визначено, що членами організації можуть бути особи, які досягли віку 18 років, визнають даний статут та беруть участь у роботі організації.

Прийом та припинення членства в організації здійснюється за рішенням правління організації на підставі письмової заяви (п. 5.3 статуту).

Положеннями п. 5.4 статуту визначено, що члени організації мають право: приймати участь у всіх заходах, які організовує організація; обирати й бути обраними в керівні органи організації; вносити на розгляд керівних органів пропозиції з питань діяльності організації; користуватися майном та символікою організації; отримувати інформацію від керівних органів про діяльність організації.

В п. 6.1 статуту визначено, що органами управління організації є: загальні збори; правління на чолі з головою правління; ревізійна комісія.

Положеннями п. 6.2 статуту визначено, що вищим органом управління організації є загальні збори, які скликаються не рідше одного разу на рік.

За рішенням правління, ревізійної комісії або за вимогою не менш 1/3 членів організації можуть скликатися позачергові загальні збори. Строки, дату та місце скликання, а також пропозиції щодо порядку денного визначає не пізніше як за місяць правління.

Згідно п. 6.3 статуту загальні збори: приймають статут організації, вносять до нього зміни та доповнення; затверджують положення про членство в організації (в разі необхідності); визначають основні напрямки діяльності організації; приймають рішення про прийом та виключення зі складу членів організації; обирають членів правління та голову правління, ревізійну комісію строком на 5 років; розглядають та затверджують звіти правління, ревізійної комісії; визначають загальний порядок використання майна та коштів організації; приймають рішення про припинення діяльності організації.

Таким чином, з огляду на вказані положення пунктів 5.3 та 6.3 статуту, прийняття рішень про приймання та виключення зі складу членів організації відноситься до компетенції правління організації (п. 5.3 статуту) та до компетенції загальних зборів (п. 6.3 статуту).

При цьому господарський суд зауважує, що в матеріалах реєстраційної справи Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, наданої Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконання ухвали господарського суду Одеської області від 26.08.2021 р., відсутнє будь-яке рішення правління організації або загальних зборів, прийняте в порядку, визначеному статутом, яким би до складу членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 приймалися як особи, які зазначені позивачем, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , так і особи, вказані відповідачем-1 у оспорюваному рішенні від 01.06.2020 р., а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_43 , ОСОБА_3 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_23 .

Крім того господарський суд зауважує, що в матеріалах реєстраційної справи ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88 № НОМЕР_2 відсутнє рішення загальних зборів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88, оформлене протоколом № 2 від 11.02.2007 р., на яке позивач посилається як на доказ того, що станом на 11.02.2007 р. до вказаної громадської організації входив 21 член, що відповідало кількості гаражів на території організації за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі.

Таким чином, з огляду на відсутність в матеріалах реєстраційної справи Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 № 07, в якій відповідно до законодавства містяться всі документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані у процесі проведення таких реєстраційних дій, рішень загальних зборів або правління організації про прийняття до складу членів організації вказаних вище осіб, визначених позивачем та відповідачем-1, господарський суд доходить висновку про недоведеність членства таких осіб в Громадській організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88. Крім того, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах реєстраційної справи протоколу № 2 від 11.02.2007 р., господарський суд зауважує, що надана позивачем до матеріалів позовної заяви копія такого протоколу загальних зборів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 № 2 від 11.02.2007 р., не є належним та допустимим доказом проведення 11.02.2007 р. відповідного засідання. При цьому господарський суд додає, що позивачем не було надано до матеріалів справи оригіналу такого протоколу № 2 від 11.02.2007 р.

Між тим господарським судом не приймаються до уваги посилання позивача на протокол загальних зборів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 № 2 від 11.02.2007 р., як на доказ того, що станом на 11.02.2007 р. до вказаної громадської організації входив 21 член, що відповідало кількості гаражів на території організації за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки із наявної в матеріалах справи неповної копії такого протоколу вбачається, що розглядалося не питання вступу таких осіб в якості членів до такої громадської організації, а питання про затвердження нумерації гаражів, якими володіють члени Берізка-88 на території громадської організації за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, враховуючи вищенаведене, господарський суд зазначає, що матеріалами справи не доведено, що особи, визначені позивачем членами Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 на підставі протоколу № 2 від 11.02.2007 р., а також особи, зазначені як члени у оспорюваному рішенні загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, оформленого протоколом № 01-06-20 від 01.06.2020 р., набули статусу членства на підставі відповідного рішення загальних зборів або правління організації про прийняття до складу членів організації вказаних вище осіб.

При цьому із матеріалів реєстраційної справи Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 № 07, а саме із реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу (а.с. 180-191), вбачається, що засновниками Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 є ОСОБА_1 , ОСОБА_40 та ОСОБА_20 . Вказане також підтверджується витягом із Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських форсувань (а.с. 75).

Крім того, як зазначалося судом вище, на підставі рішення загальних зборів засновників Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, оформленого протоколом № 1 від 18.07.2006 р., засновниками організації ОСОБА_1 , ОСОБА_20 та ОСОБА_40 було обрано голову правління - ОСОБА_1 .

З огляду на викладене вище, господарський суд доходить висновку, що саме вказані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_20 та ОСОБА_40 , які є засновниками організації, є також членами ГОВТЗ гаражна автостоянка Берізка-88, членство інших осіб матеріалами даної справи не підтверджено.

Так, із оскаржуваного рішення загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, оформленого протоколом № 01-06-20 від 01.06.2020 р., вбачається, що за результатами проведення таких зборів було звільнено ОСОБА_1 з посади голови правління, обрано нового голову правління ОСОБА_23 , а також членів правління ОСОБА_20 та ОСОБА_12 .

При цьому, враховуючи положення п. 6.3 статуту, господарський суд зазначає, що саме до повноважень загальних зборів відноситься обрання членів правління та голови правління.

Положеннями п. 6.2 статуту визначено, що вищим органом управління організації є загальні збори, які скликаються не рідше одного разу на рік.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази скликання членами організації, якими є його засновники, на чолі із головою правління ОСОБА_1 , загальних зборів, які відбулися 01.06.2020 р., з огляду на що Громадською організацією власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 було порушено положення статуту.

Крім того, відповідно до п. 6.4 статуту загальні збори правомочні, якщо в їх діяльності приймає участь не менш як 50% членів організації. Рішення приймаються простою більшістю голосів присутніх.

При цьому, як встановлено судом та не спростовано відповідачем-1, на загальних зборах членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 від 01.06.2020 р. фактично був присутній лише один повноважений учасник ОСОБА_20 , докази присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_40 на вказаних зборах матеріали справи не містять, як і не містять доказів обізнаності останніми про проведення таких зборів 01 червня 2020 року. Оскільки позивач та ОСОБА_40 участь у вказаних зборах не приймали, то відповідно участь лише ОСОБА_20 у вказаних зборах свідчить про відсутність встановленого статутом відповідача-1 кворуму, необхідного для визнання зборів правомочними (більше 50%).

Частиною 7 статті 3 Закон України Про громадські об`єднання? (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що прозорість, відкритість передбачає право всіх членів (учасників) громадського об`єднання мати вільний доступ до інформації про його діяльність, у тому числі про прийняті громадським об`єднанням рішення та здійснені заходи, а також обов`язок громадського об`єднання забезпечувати такий доступ. Публічність означає, що громадські об`єднання інформують громадськість про свої мету (цілі) та діяльність.

Таким чином, господарський суд доходить висновку про порушення з боку відповідача-1 корпоративних права позивача на участь в управленні організацією.

Враховуючи усе вищенаведене та зміст положень статуту відповідача-1, яким встановлено порядок набуття членства в організації, скликання загальних зборів, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд дійшов до висновку про допущення відповідачем-1 порушення положень статуту Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, що є підставою для визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів.

Стосовно вимоги позивача про скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії за № 1021447, вчиненої 25.06.2020 р. державним реєстратором Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленком Андрієм Віталійовичем про зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміну місцезнаходження юридичної особи, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) дія цього закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

За положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Положеннями ч. 4 ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; 3) реєстр осіб (громадян), які брали участь в засіданні уповноваженого органу управління юридичної особи, - у разі внесення змін до відомостей про громадські об`єднання, політичні партії; 5) відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку) - у разі внесення змін до складу керівних органів; 6) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи в країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі змін, пов`язаних із входженням до складу засновників юридичної особи іноземної юридичної особи; 7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону; 8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; 9) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта або розподільчого балансу - у разі внесення змін, пов`язаних із внесенням даних про юридичну особу, правонаступником якої є зареєстрована юридична особа; 10) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи; 11) заява про обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, та/або заява про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій за формами, затвердженими відповідно до законодавства, - за бажанням заявника у разі внесення до установчих документів змін, які впливають на систему його оподаткування; 12) звіт про результати емісії акцій у випадку, передбаченому абзацами третім і четвертим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону; 13) звіт про оцінку майна у випадку, передбаченому абзацом сьомим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону; 14) структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства; 15) витяг, виписка чи інший документ з торговельного, банківського, судового реєстру тощо, що підтверджує реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження, - у разі, якщо засновником юридичної особи є юридична особа - нерезидент; 16) нотаріально засвідчена копія документа, що посвідчує особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи - для фізичної особи - нерезидента та, якщо такий документ оформлений без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, - для фізичної особи - резидента.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (в редакції закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України Про виконавче провадження щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;

3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Таким чином, державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, може бути здійснена лише у випадку надання всіх документів, вичерпний перелік яких визначено ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. В свою чергу державний реєстратор при вирішення питання щодо здійснення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, зокрема, про керівника юридичної особи, повинен перевірити комплектність документів, які подаються державному реєстратору та здійснити їх перевірку на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації.

При цьому суд додає, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації на підставі перевірки вичерпного переліку документів лише засвідчує факт, тобто виконує функцію легалізації події. Виконання цієї функції не передбачає і не наділяє його повноваженнями перевірки (контролю) за тим, чи документи містять відомості, передбачені законом, відповідальність за відповідність яких законодавству покладається на осіб, які подали заяву щодо проведення такої реєстрації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 19.03.2018 р. по справі № 826/1186/17.

Так, господарським судом встановлено, що 25.06.2020 року державним реєстратором Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеси) Коваленко Андрієм Віталійовичем проведено державну реєстрацію змін до відомостей щодо Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, а саме зміна керівника юридичної особи або відомостей про керівника юридичної особи, зміна місцезнаходження юридичної особи за № 1021447.

З огляду на вищенаведені обставини, враховуючи визнання судом недійсним рішення загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, оформленого протоколом № 01-06-20 від 01.06.2020 р., з метою забезпечення реального поновлення порушеного права позивача, суд вважає за можливе застосувати обраний позивачем спосіб захисту, який розцінюється судом як ефективний в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зважаючи на що вчинені на підставі такого протоколу реєстраційні дії по реєстрації зміни керівника юридичної особи (номер запису 1021447), з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, тому підлягають задоволенню.

За таких обставин та огляду на задоволення позовних вимог, суд доходить висновку, що згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4540,00 грн., понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача Громадську організацію власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, оскільки спір виник внаслідок її неправомірних дій. Адже проведення державної реєстрації змін до відомостей Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, а саме зміни її керівника, здійснено державним реєстратором на підставі рішення загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, оформленого протоколом № 01-06-20 від 01.06.2020 р., яке було прийнято відповідачем-1 та яке визнано судом недійсним та скасовано. Відтак, проведення державної реєстрації змін відбулося на підставі наданих відповідачем-1 документів.

Щодо заяви позивача про покладення на відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В ч. 4-7 ст. 129 ГПК України передбачено інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, у якому позивач попередньо вказав, що він поніс та планує понести судові витрати у зв`язку із розглядом справи: судовий збір в сумі 4540,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Наразі на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 0907 від 09.07.2020 р., акту приймання-передачі наданих правових послуг від 25.06.2021 р., довідки № б/н від 09.07.2020 р.

Як вбачається зі змісту договору про надання правової допомоги, укладеного 09 липня 2020 р. між ОСОБА_1 (замовник) та адвокатом Самодуровою Наталією Валеріївною, відповідно до умов п. 1.1 якого на умовах даного договору замовник дає завдання, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання замовника надавати йому за плату правову допомогу щодо представництва у суді першої інстанції у справі щодо оскарження рішення загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 (), оформлених протоколом від 01.06.2020 р. № 01-06-20 та скасування державної реєстрації змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесених на підставі даного рішення.

Згідно п. 1.2 договору на підтвердження факту надання адвокатом замовнику правової допомоги відповідно до умов цього договору складається відповідний акт.

В п. 2.1 договору передбачено, що адвокат зобов`язується надавати замовникові за його окремими дорученнями наступну правову допомогу протягом строку цього договору:

а) представляти замовника у всіх державних, громадських, приватних організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування, в тому числі в органах внутрішніх справ, слідчих органах, органах прокуратури всіх рівнів державних адміністраціях, органах державної фіскальної служби, місцевого самоврядування, нотаріаті, банківських установах, установах зв`язку, ДЕЗ, органах санітарно-епідемілогічного контролю і пожежної безпеки, Управлінні земельних ресурсів, будівельних та архітектурних організаціях, перед фізичними особами, а також у судах всіх інстанцій, у тому числі у господарських судах всіх інстанцій, у третейських судах, органах Державної виконавчої служби будь-якого рівня, на переговорах про мирне врегулювання будь-яких суперечок, що випливають з цивільних, адміністративних, фінансових та інших правовідносин, що здійснюється адвокатом в межах цього договору.

Для цього адвокату надається право: подавати від імені замовника заяви (в тому числі позовні заяви), клопотання, скарги, апеляційні та касаційні скарги, підписувати необхідні документи, отримувати довідки та інші документи, знайомитись з матеріалами справи, робити з них виписки, знімати копії, засвідчувати копії документів своїм підписом, брати участь у судових засіданнях, представляти докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання,відводи, давати усні і письмові пояснення суду, заперечувати проти клопотань і доказів інших учасників судового процесу, надавати та отримувати кореспонденцію (офіційні повідомлення, судові повістки тощо), заявляти та визнавати позов, змінювати його предмет та підстави, повністю або частково відмовлятися від позовних вимог, збільшувати або зменшувати позовні вимоги, заявляти зустрічний позов, передавати справи у третейський суд, укладати мирову угоду, оскаржувати рішення, постанови та інші судові акти, вести справи довірителя з питань примусового виконання рішень суду та інших органів, сплачувати збори, користуватися іншими правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, сторонам виконавчого провадження, а також виконувати інші дії, пов`язані з виконанням цього договору.

б) надавати усні та письмові консультації, правові висновки, довідки з правових питань, за наданням яких звернувся замовника;

в) організовувати та вести позовну роботу;

г) брати участь у підготовці та укладенні різного роду договорів між замовником та іншими особами, за потреби візувати їх узгодженим сторонами способом, надавати замовнику допомогу із організації контролю за виконанням цих договорів, слідкувати за застосуванням передбачених законодавством та названими договорами санкцій по відношенню до контрагентів замовника, що не виконують взятих на себе договірних зобов`язань, іншими окремо узгодженими способами забезпечувати належну договірну роботу замовника;

д) узагальнювати та аналізувати результати розгляду судових та інших справ за участю замовника, результати розгляду претензій та практику укладення та виконання договорів, надавати замовнику пропозиції з усунення виявлених недоліків.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що при виконанні зазначених в п. 2.1 обов`язків адвокат керується відповідним чинним законодавством і цим договором, і гарантує таку якість надаваної за цим договором правової допомоги, що відповідає вимогам, які звичайно ставляться до послуг такого роду.

Відповідно до п. 2.3 договору при виконанні умов договору та додаткових угод до нього адвокат вживатиме всіх необхідних та достатніх фактичних та юридичних заходів на власний розсуд в межах виданого йому доручення із застосуванням наявних в адвоката законних можливостей, засобів, навичок, знань, досвіду і професійної майстерності. При цьому умовою належного виконання адвокатом договірних зобов`язань не є фактичне досягнення результату виконання доручення замовника або застосування адвокатом для досягнення результату інших засобів, окрім сумлінного виконання своїх професійних обов`язків, передбачених Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність та Правилами адвокатської етики.

Умовами п. 4.1 договору визначено, що зп послуги, що надаються адвокатом в межах цього договору, замовник сплачує грошові кошти в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. (без ПДВ).

Згідно п. 4.2 договору зазначена в п. 4.1 договору вартість послуг охоплює спектр обслуговування звичайної, середньостатистичної та не наднормативної для сторін інтенсивності, що складається на базі традицій договірних взаємовідносин. В будь-якому випадку в зазначену в п. 4.1 вартість послуг не включається вартість робіт, передбачених додатковими угодами сторін, у випадках, обумовлених в п. 2.1 цього договору.

Положеннями п. 7.1 договору сторони погодили, що останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Так, відповідно до довідки від 09.07.2020 р. адвокат Самодурова Н.В. отримала від Широкана О.В. 15000,00 грн. за надання правової допомоги.

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Разом з тим слід зазначити, що акт приймання-передачі наданих правових послуг № 1 від 25.06.2021 р., довідка адвоката про отримання нею від ОСОБА_1 15000,00 грн. за надані нею послуги, а також встановлений у договорі про надання правової допомоги № 0907 від 09.07.2020 р. фіксований розмір адвокатських послуг у вигляді визначеного розміру 15000,00 грн. не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Необхідність дотримання співмірності, обґрунтованості та розумного розміру гонорару адвоката, який покладається на іншу сторону, підтримано позицією Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеною в постанові від 01.08.2019 року у справі № 915/237/18.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 911/2686/18 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Наразі з наданого заявником до заяви акту приймання-передачі наданих правових послуг № 1 від 25.06.2021 р. випливає, що для представництва інтересів позивача адвокат надала замовнику комплекс правових послуг, а саме:

- надання консультації та роз`яснень щодо порядку оскарження рішення загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка Берізка-88 (код ЄДРПОУ - 23208039), оформлених протоколом від 01.06.2020 р. № 01-06-20 та скасування державної реєстрації змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесених на підставі даного рішення;

- складення та подання адвокатського запиту до ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія;

- складення та подання позовної заяви з додатками по справі № 947/25935/20;

- складання та подання апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 р. по справі № 947/25935/20;

- складення та подання заяви про закриття провадження по справі № 947/25935/20;

- складення та подання позовної заяви по справі № 916/1766/21.

Між тим, дослідивши та проаналізувавши поданий представником позивача акт приймання-передачі наданих правових послуг № 1 від 25.06.2021 р., суд вважає, що вказані в пунктах 3, 4 та 5 акту послуги зі складання та подання позовної заяви з додатками по справі № 947/25935/20, апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 р. по справі № 947/25935/20 та заяви про закриття провадження по справі № 947/25935/20, надавалися адвокатом позивачу по розгляду саме справи № 947/25935/20, а не даної господарської справи № 916/1766/21, з огляду на що не можуть бути стягнуті рамках справи № 916/1766/21.

Відтак, з огляду на вказані положення ст.ст. 123, 129 ГПК України, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача та стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. При цьому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача - Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, оскільки спір виник внаслідок її неправомірних дій.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 та державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленка Андрія Віталійовича про визнання недійсним і скасування рішення загальних зборів членів громадської організації, скасування реєстраційної дії задовольнити.

2. Визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88, оформлених протоколом № 01-06-20 від 01.06.2020 р.

3. Скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію за № 1021447, вчинену 25.06.2020 р. державним реєстратором Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленком Андрієм Віталійовичем про зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміну місцезнаходження юридичної особи.

4. СТЯГНУТИ з Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки Берізка-88 (65088, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 94А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідент. код НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 4540/чотири тисячі п`ятсот сорок/грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000/п`ять тисяч/грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 05 листопада 2021 р.

Суддя В.С. Петров