ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 листопада 2021 рокуСправа № 912/3167/21

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С. розглянувши заяву про забезпечення позову Громадської організації "Світловодська Федерація Хортингу" до подання позову

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла заяву про забезпечення позову Громадської організації "Світловодська Федерація Хортингу" до подання позову з вимогою - вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються майна розташованого за адресою: м. Світловодськ, вул. Приморська, 38-Б, загальною площею 99,5 кв.м.

У поданій заяві відсутні пояснення стосовно того, з яким позовом та про захист якого права планує звернутися позивач до суду і які будуть заявлені позовні вимоги.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 20.11.2015 між Громадською організацією "Світловодська Федерація Хортингу" та Комунальним підприємством "Житлосвіт 2012" укладений договір оренди нежитлового приміщення від 20.11.2015 № 2 (зі змінами) (далі - Договір № 2) за адресою: м. Світловодськ, вул. Приморська, 38-Б, загальною площею 99,5 кв.м з метою ведення статутної діяльності.

Громадської організації "Світловодська Федерація Хортингу" 24.09.2021 до Виконавчого комітету Світловодської міської ради (далі - міськвиконком) подано заяву про надання дозволу на продовження терміну дії Договору № 2.

Листом від 30.09.2021 № К-2215 заявника повідомлено про намір не продовжувати оренду на підставі п.п. 9.6 п. 9 Договору № 2 та про те, що керівник повідомлений про зазначене листом від 30.06.2021 р. №01-17/240/1.

За твердженням заявника, останнє не відповідає дійсності, адже жодного повідомлення Громадська організація "Світловодська Федерація Хортингу" не отримувала та про намір міськвиконкому не продовжувати Договір № 2 не знала.

Листом від 30.06.2021 № 01-17/240/1, копія якого додавалась до відповіді від 30.09.2021 № К-2215, інформувалось, що відповідно до п.п. 9.6 п. 9 Договору № 2, якщо Орендодавець має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово повідомити про це Орендаря не пізніше ніж за три місяці до зазначеного терміну договору.

Відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" така підстава, як припинення договору оренди нерухомого майна на підставі намірів використання Орендодавцем майна для власних потреб відсутня.

Копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке також додавалось до відповіді від 30.09.2021 № К-2215 не підтверджує отримання листа, оскільки підпис про вручення відсутній.

За загальним правилом, після припинення дії договору нерухомого майна. розпорядженням міського голови скликається відповідна комісія для проведення огляду приміщення та складання акта приймання-передачі майна Орендодавцю.

Орендаря у такому випадку інформують листом про дату та час проведення комісійного обстеження.

Враховуючи інформацію викладену у листах 30.09.2021 № К-2215 та від 30.06.2021 № 01-17/240/1 та відсутність повідомлень про проведення комісійного обстеження, існує значний ризик створення перешкод у користуванні орендованим приміщенням та завдання шкоди Громадській організації "Світловодська Федерація Хортингу".

Враховуючи вищевказане, є всі підстави вважати, що в разі невжиття заходів забезпечення позову буде завдано шкоду законним правам та інтересам позивача. Крім того, невжиття заходів забезпечення істотно ускладнить розгляд спору і зробить неможливим відновлення порушених прав власності, гарантованих Конституцією України, а також призведе до матеріальних збитків через втрату коштів, які Громадська організація "Світловодська Федерація Хортингу" витратила на невід`ємні поліпшення комунального майна і питання щодо їх визнання та відшкодування ще не вирішилось, у зв`язку з чим, заявник просить вжити заходів щодо забезпечення адміністративного позову.

Отже, з метою ефективного захисту, поновлення порушених прав та інтересів Громадської організації "Світловодська Федерація Хортингу", очевидними ознаками протиправності рішень та дій відповідача та відвернення порушення прав, свобод та інтересів позивача, наявні прямі підстави для забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та третім особам вчиняти певні дії що стосуються предмета спору, відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, позивачем до заяви додано квитанцію № 4 від 03.11.2021, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

При розгляді заяви Громадської організації "Світловодська Федерація Хортингу" про забезпечення позову господарський суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що позов забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача чи іншого учасника справи з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, господарський суд враховує, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Оскільки, у поданій заяві заявником не зазначено позовних вимог майбутньої позовної заяви, суд не може встановити якою буде вимога у поданому позові, а саме майнового чи не майнового характеру.

Водночас, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності та доцільності вжиття заходів забезпечення позову, який належить застосувати, покладено на заявника.

Так, згідно зі ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Так, заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Однак, зі змісту поданої заяви про забезпечення позову не можливо визначити, які конкретні дії просить заборонити заявник вчиняти щодо майна.

Отже, з поданої заяви неможливо встановити яких заходів забезпечення позову має вжити суд, а саме заборонити які саме конкретно визначені дії вчиняти щодо майна та через не зазначення заявником предмета позову (позовних вимог) майбутнього позову, неможливо встановити наявність чи відсутність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Враховуючи вищезазначене, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Також, суд звертає увагу заявника на те, що останній не позбавлений права повторно звернутися із заявою про забезпечення позову за наявності відповідних обставин.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Громадської організації "Світловодська Федерація Хортингу" про забезпечення позову (вх. 3167/21 від 08.11.2021) у справі №912/3167/21 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії ухвали надіслати Громадській організації "Світловодська Федерація Хортингу" (вул. Приморська, 38-Б, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500).

Суддя М.С. Глушков