ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. ОдесаСправа № 916/171/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від Підприємства споживчої кооперації "Саратський ринок райспоживспілки" - Дущак Д.С., довіреність № 36, від 18.08.21;

від Підприємства споживчої кооперації "Саратський ринок райспоживспілки" - Черненко М.О., довіреність № 37, від 18.08.21;

від Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області - Байло А.А., довіреність № б/н, від 01.06.21;

розглянувши апеляційну скаргу Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021

по справі №916/171/21

за позовом Підприємства споживчої кооперації „Саратський ринок Райспоживспілки

до Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про визнання протиправним та скасування рішення,

(суддя місцевого господарського суду: Мостепаненко Ю.І., дата та місце ухвалення рішення: 26.05.2021, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, проспект Шевченка, 29)

25.01.2021 Дочірнє підприємство «Ринок Саратської Райспоживспілки» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області з вимогами про визнання протиправним та скасування в повному обсязі рішення Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області №82-VIIІ «Про скасування рішення виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997р. №121 «Про видачу державного акту на право користування землею Саратському ринку».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 30.12.2020 відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким скасовано рішення виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997р. №121 «Про видачу державного акту на право користування землею Саратському ринку»; визнано таким, що не має юридичної сили Акт на право постійного користування землею серії І-ОД №000023 від 23.05.1997 та вирішено вилучити у ДП «Ринок Саратської райспоживспілки» земельну ділянку площею 1,23 га, яка розташована на території Саратської селищної ради. Вказане рішення позивач вважає необґрунтованим, незаконним та таким, що порушує його законні права та інтереси, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

ДП «Ринок Саратської Райспоживспілки» вказує, що посилання відповідача на відсутність у позивача права користування земельною ділянкою комунальної власності на праві постійного користування є необґрунтованими, оскільки станом на день прийняття рішення про передачу земельної ділянки на праві постійного користування позивачу від 20.09.1996 та видачі державного акту на землю на підставі рішення №121 від 22.05.1997, положення чинного на той час законодавства передбачали таке право. Окрім цього, положення ст. 141 Земельного кодексу України, в редакції станом на день прийняття оскаржуваного рішення, містять вичерпний перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по даній справі позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30.12.2020 №82-VIIІ «Про скасування рішення виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997р. №121 «Про видачу державного акту на право користування землею Саратському ринку», стягнуто з Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (68200, Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Сарата, вул. Чкалова, 15, код ЄДРПОУ - 04379189) на користь Дочірнього підприємства «Ринок Саратської Райспоживспілки» (68200, Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Сарата, вул. Чкалова, 31, код ЄДРПОУ - 01561448) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність повноважень у селищної ради на скасування прийнятого раніше виконавчим комітетом рішення індивідуального характеру, яке фактично є виконаним. При цьому, рада, приймаючи рішення про скасування рішення виконавчого комітету від 22.05.1997 №121 та вилучення з постійного користування позивача земельної ділянки, яке є безстроковим та набуте в порядку, визначеному законодавством, без належних на те законодавчо встановлених підстав порушила та припинила право постійного користування земельною ділянкою ДП «Ринок Саратської Райспоживспілки», що є підставою для скасування рішення Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області №82-VІІІ від 30.12.2020.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Саратська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає, що суд не з`ясував усі обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення у справі.

Заявник апеляційної скарги вважає помилковим висновок Господарського суду Одеської області про неможливість скасування Саратською селищною радою рішення виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997 №121 «Про видачу державного акту на право користування землею Саратському ринку», оскільки відповідно до п.15 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська рада виключно на своєму пленарному засіданні може вирішити питання щодо скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції України чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Крім того, апелянт звертає увагу, що Саратська селищна рада не скасовувала свого рішення, а скасувала рішення виконавчого комітету. На думку заявника, право Саратської селищної ради, як представницького органу місцевого самоврядування скасовувати акти виконавчих органів ради, зокрема виконавчого комітету, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень, закріплено у п.1 ч.1 ст. 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», який є чинним та неконституційним не визнавався.

Також апелянт зазначає, що Господарський суд Одеської області залишив поза увагою, що право постійного користування земельною ділянкою було набуте ДП «Ринок Саратської Райспоживспілки» з порушенням встановленого законодавством порядку та з порушенням чинного на той час законодавства.

Саратська селищна рада вважає недоречним посилання Господарського суду Одеської області на положення ст.141 Земельного кодексу України та її застосування судом у спірних правовідносинах, оскільки зазначене положення підлягало би застосуванню у разі, якщо право користування на земельну ділянку було набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, та законність набуття права постійного користування не заперечується, але обставини, що встановлені судом, свідчать про те, що рішення виконкому Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997 №121 прийняте з перевищенням наданих йому повноважень, з порушенням встановленого законодавством порядку та з порушенням чинного на той час законодавства, що виключає застосування статті 141 Земельного кодексу України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2021 відкрито апеляційне провадження по справі №916/171/21 за апеляційною скаргою Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021, призначено розгляд справи №916/171/21 на: 27.09.2021 року об 11-00 год.

02.08.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Дочірнього підприємства „Ринок Саратської Райспоживспілки надійшов відзив на апеляційну скаргу Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

20.08.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Підприємства споживчої кооперації „Саратський ринок Райспоживспілки надійшли пояснення по справі разом з клопотанням про заміну сторони Дочірнього підприємства „Ринок Саратської Райспоживспілки на правонаступника Підприємства споживчої кооперації „Саратський ринок Райспоживспілки.

16.09.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Підприємства споживчої кооперації „Саратський ринок Райспоживспілки надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги по справі №916/171/21.

Крім того, 27.09.2021 від Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги по справі №916/171/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 задоволено клопотання Підприємства споживчої кооперації „Саратський ринок Райспоживспілки про заміну сторони Дочірнього підприємства „Ринок Саратської Райспоживспілки на правонаступника Підприємство споживчої кооперації „Саратський ринок Райспоживспілки; відкладено розгляд справи №916/171/21 на іншу дату - 01.11.2021 року об 11-00 год.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи та вимоги, викладені ними письмово. Представник апелянта підтримав доводи та вимоги, викладені ним в апеляційній скарзі та наполягав на їх задоволенні. Представники позивача заперечували проти доводів апелянта, наполягали на залишенні рішення суду першої інстанції без змін, а скарги без задоволення.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.1995 головою правління райспоживспілки затверджено статут Саратського ринку, з п. 1 якого вбачається, що Саратський ринок є підвідомчим підприємством Саратської райспоживспілки, основою якого є кооперативна власність. Юридичною адресою підприємства є: 272400, Україна, с. Сарата Одеської області, вул. Чкалова, 31 (п. 5 статуту).

Статут зареєстровано Саратською районною радою народних депутатів 08.02.1995 за №01561448 та цього ж дня видано свідоцтво про реєстрацію Саратського ринку райспоживспілки (Ринок РСС) за №01561448.

Листом від 18.07.1996 №54 Ринок Саратської райспоживспілки Одеської області просив Саратську селищну раду народних депутатів вирішити питання про закріплення земельної ділянки, на якій розташовується ринок.

Рішенням Саратської селищної ради народних депутатів від 20.09.1996 в результаті розгляду клопотання Саратського ринку відповідно до ст. ст. 6, 23 Земельного кодексу України закріплено на праві постійного користування раніше відведену земельну ділянку площею 1,38 га за Саратським ринком, розташованим по вул. Чкалова, та зобов`язано керівництво Саратського ринку виготовити в Одеському філіалі інституту землеустрою УААН документи з відведення земельної ділянки з отриманням державного акта на право постійного користування.

Клопотанням №124 від 05.05.1997 Саратське районне споживче товариство просило Саратську селищну раду видати державний акт на право постійного користування землею Саратському ринку площею 1,23 га в існуючих межах для несільськогосподарського використання.

Рішенням виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997 №121 вирішено видати Саратському ринку райпотребсоюзу Державний акт на право постійного користування в смт. Сарата Одеської області площею 1,23 га, в т.ч. з господарським двором під спорудами для виробничих цілей.

05.06.1997 Саратською селищною радою Саратського району Одеської області затверджено акт встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки, що знаходиться в користуванні Саратського ринку районної споживчої спілки.

Рішенням Дванадцятої сесії другого скликання Саратської селищної ради народних депутатів від 04.09.1997, розглянувши рішення виконавчого комітету №121, 133, 134, 135, 186 «Про видачу Державних актів на право постійного користування земельною ділянкою», керуючись ст.ст. 9, 19, 23 Земельного кодексу України, вирішено затвердити рішення виконавчого комітету №№ 121, 133, 134, 135, 186 «Про видачу державних актів на право постійного користування землею»: Саратському ринку - 1,23 га, Саратському комбінату хлібопродуктів - 20,80 га, Саратській автостанції ОО-ПАС - 0,86 га, Ізмаїльським електричним мережам - 2,71 га, Районній дирекції кіномережі - 0,56 га.

Згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ОД №000023, виданого Саратському ринку райспоживспілки 23.05.1997, відповідно до рішення виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997 №121 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №19, Саратському ринку райспоживспілки на території Саратської селищної ради у постійне користування для розміщення торгівельних об`єктів надано 1,23 га землі у межах згідно з планом землекористування.

Постановою правління Саратської Райспоживспілки №2 від 24.01.2005 прийнято Статут «Ринку Саратської райспоживспілки» у новій редакції, змінено назву Саратський ринок на Дочірнє підприємство райспоживспілки «Ринок Саратської Райспоживспілки».

Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №9287616 від 05.04.2005 засвідчено реєстрацію Дочірнього підприємства «Ринок Саратської райспоживспілки», ідентифікаційний код юридичної особи - 01561448.

Згідно Статуту ДП «Ринок Саратської райспоживспілки», затвердженого в новій редакції постановою Правління Саратської районної спілки споживчих товариств №8 від 04.05.2018, ДП «Ринок Саратської райспоживспілки» є власним підприємством Саратської районної спілки споживчих товариств, яка являється його засновником та власником всього його майна (п. 1.1. Статуту).

З матеріалів справи вбачається, що в 2015 році Саратське сільське споживче товариство звернулось до ДП «Ринок Саратської Райспоживспілки» із позовом про припинення права постійного користування земельною ділянкою та визнання державного акту таким, що втратив чинність.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.04.2015 у справі №916/319/15-г в задоволенні позову Саратського сільського споживчого товариства відмовлено. Рішення набрало чинності 10.06.2015.

25.01.2019 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на будівлю загальною площею 64,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_2 12.08.2020 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 3/10 частки нежитлової будівлі магазину «Продмаг-3» загальною площею 139,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; за ОСОБА_3 12.08.2020 зареєстровано право приватної власності на будівлю магазину загальною площею 48,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ; за ОСОБА_4 13.08.2020 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/5 частку нежитлової будівлі магазину «Продмаг-3» загальною площею 139,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; за ОСОБА_5 12.08.2020 зареєстровано право приватної власності на будівлю магазину площею 43 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 ; за ОСОБА_6 12.08.2020 зареєстровано право приватної власності на будівлю магазину площею 47.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 ; за ОСОБА_7 12.08.2020 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/5 частку нежитлової будівлі магазину «Продмаг-3» загальною площею 139,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; за ОСОБА_8 12.08.2020 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 3/10 частки нежитлової будівлі магазину «Продмаг-3» загальною площею 139,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; за ОСОБА_9 12.08.2020 зареєстровано право приватної власності на будівлю магазину площею 58,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 ; за ОСОБА_10 07.12.2009 зареєстровано право власності на будівлю тарного складу площею 187,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_7 ; за ОСОБА_11 19.03.2019 зареєстровано право приватної власності на будівлі площею 44,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_8 .

25.01.2019 Саратською селищною радою прийнято рішення № 897-VII «Про розгляд заяви фізичної особи - підприємця Владової Надії Олександрівни щодо надання в оренду земельної ділянки для розміщення, обслуговування та експлуатації тарного складу на території Саратської селищної ради (в межах населеного пункту) Саратського району Одеської області за адресою: смт.Сарата, вул.Чкалова, буд 31/11», яким припинено право постійного користування Саратського ринку райспоживспілки на частину земельної ділянки площею 0.0217 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , що перебуває у користуванні Саратського ринку райспоживспілки згідно Державного акту на право постійного користування (серія та номер І-ОД № 000023) відповідно до рішення виконкому №121, у зв`язку з набуттям права власності на майно (тарний склад) Владовою Н.О., яке розміщено на вказаній площі та переведено дану земельну ділянку в землі запасу; надано дозвіл фізичній особі-підприємцю Владовій Н.О. на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду строком на 49 (сорок дев`ять) років земельної ділянки орієнтовною площею 0.0217 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі із земель запасу житлової та громадської забудови Саратської селищної ради (в межах населеного пункту), що розташована за адресою: смт.Сарата, вул.Чкалова, буд 31/11; рекомендовано Саратській РССТ переоформити право користування земельною ділянкою, що перебуває в постійному користуванні Саратського ринку райспоживспілки, у зв`язку зі зміною площі земельної ділянки.

Також, 25.01.2019 відповідачем прийнято рішення № 898-VII «Про розгляд заяви фізичної особи - підприємця Владової Надії Олександрівні щодо надання в оренду земельної ділянки для розміщення, обслуговування та експлуатації складу-магазину на території Саратської селищної ради (в межах населеного пункту) Саратського району Одеської області за адресою: смт.Сарата, вул.Чкалова, буд 31/9», яким припинено право постійного користування Саратського ринку райспоживспілки на частину земельної ділянки площею 0,0060 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , що перебуває у користуванні Саратського ринку райспоживспілки згідно Державного акту на право постійного користування (серія та номер І-ОД № 000023) відповідно до рішення виконкому № 121, у зв`язку з набуттям права власності на майно (склад-магазин) Владовою Н.О. , яке розміщено на вказаній площі та переведено дану земельну ділянку в землі запасу; надано дозвіл фізичній особі-підприємцю Владовій Н.О. на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду строком на 49 (сорок дев`ять) років земельної ділянки орієнтовною площею 0.0060 га для обслуговування будівель торгівлі із земель запасу житлової та громадської забудови Саратської селищної ради (в межах населеного пункту), що розташована за адресою: смт.Сарата, вул.Чкалова, буд 31/9; рекомендовано Саратській РССТ переоформити право користування земельною ділянкою, що перебуває в постійному користуванні Саратського ринку райспоживспілки, у зв`язку зі зміною площі земельної ділянки.

В подальшому, рішенням Саратської селищної ради № 1277-VII «Про внесення змін до рішень Саратської селищної ради від 25 січня 2019 р. №897-УІІ та від 25 січня №898-УІІ», були внесені зміни до рішення №897-VII, а саме: слова «площею 0.0217» га замінені словами «площею 0.0230 га», а слова «площею 0,0060 га» замінено словами «площею 0,0074 га» .

Крім того, рішенням Саратської селищної ради від 26.03.2019 №934-VII припинено право постійного користування Саратського ринку райспоживспілки на частину земельної ділянки площею 0,0060 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , що перебуває у користуванні Саратського ринку райспоживспілки згідно Державного акту на право постійного користування І-ОД №000023 у зв`язку із набуттям права власності на майно (склад) ОСОБА_11 , яке розміщене на вказаній площі, та переведено вказану земельну ділянку в землі запасу Саратської селищної ради; ОСОБА_11 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду строком на 49 років земельну ділянку орієнтовною площею 0,0060 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі із земель запасу житлової та громадської забудови Саратської селищної ради (в межах населеного пункту), що розташована за адресою: АДРЕСА_8 ; рекомендовано Саратській РССТ переоформити право користування земельною ділянкою, що перебуває в постійному користуванні Саратського ринку райспоживспілки у зв`язку зі зміною площі земельної ділянки.

В подальшому, 21.12.2020, 28.12.2020, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звернулись до Саратської селищної ради із заявами про надання дозволу на виготовлення документації на земельні ділянки, розміщені під належними їм об`єктами нерухомості.

28.12.2020 Дирекція ДП «Ринок Саратської Райспоживспілки» звернулась до Саратської селищної ради за наданням згоди на встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості), що знаходиться в користуванні підприємства відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, та наданням дозволу на розроблення в натурі технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості.

Рішенням Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області №82 VIII від 30.12.2020 з посиланням на п. 15 ч. 1 ст. 26, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ, враховуючи те, що виконавчий комітет Саратської селищної ради народних депутатів своє рішення від 22.05.1997 №121 «О выдаче государственного акта на право пользования землей Саратскому рынку» прийняв з перевищенням повноважень (відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України від 08.12.1990 №561-ХІІ, що діяв на час прийняття рішення, повноваження з передачі земельних ділянок в користування належать до повноважень сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів, відповідно до п. 17 ч. 2 ст.19 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» питання регулювання земельних відносин відповідно до законодавства вирішується виключно на пленарних засіданнях Ради народних депутатів), також враховуючи те, що ДП «Ринок Саратської райспоживспілки» (Саратський ринок райспоживспілки) відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ не має права користуватися земельною ділянкою комунальної власності на праві постійного користування земельною ділянкою, вирішено скасувати рішення виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997 №121, вирішено вважати Акт про право постійного користування землею серії І-ОД №000023 від 23.05.1997 таким, що не має юридичної сили та вилучити у ДП «Ринок Саратської райспожспілки» земельну ділянку площею 1,23 га на території Саратської селищної ради (смт. Сарата, вул. Чкалова) .

Прийняте відповідачем рішення від 30.12.2020 позивач вважає безпідставним, прийнятим з порушенням конституційного принципу неможливості зворотної дії законів та інших нормативно-правових актів в часі, таким, що порушує його права як землекористувача, які останній набув на підставі та в порядку, встановленому законодавством, що стало підставою для звернення до суду із позовом про визнання рішення Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області №82 VIII від 30.12.2020 протиправним та його скасування.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст.2 Закону України Про судоустрій та статус суддів є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вищевказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як зазначалося раніше, листом від 18.07.1996 №54 Ринок Саратської райспоживспілки Одеської області просив Саратську селищну раду народних депутатів вирішити питання про закріплення земельної ділянки, на якій розташовується ринок.

Рішенням Саратської селищної ради народних депутатів від 20.09.1996 в результаті розгляду клопотання Саратського ринку відповідно до ст. 6, 23 Земельного кодексу України закріплено на праві постійного користування раніше відведену земельну ділянку площею 1,38 га за Саратським ринком, розташованим по вул.Чкалова, та зобов`язано керівництво Саратського ринку виготовити в Одеському філіалі інституту землеустрою УААН документи з відведення земельної ділянки з отриманням державного акта на право постійного користування. Вказане рішення підписано Головою Селищної ради Народних Депутатів.

Клопотанням №124 від 05.05.1997 Саратське районне споживче товариство просило Саратську селищну раду видати державний акт на право постійного користування землею Саратському ринку площею 1,23 га в існуючих межах для несільськогосподарського використання.

Рішенням виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997 №121 вирішено видати Саратському ринку райпотребсоюзу Державний акт на право постійного користування в смт. Сарата Одеської області площею 1,23 га, в т.ч. з господарським двором під спорудами для виробничих цілей.

05.06.1997 Саратською селищною радою Саратського району Одеської області затверджено акт встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки, що знаходиться в користуванні Саратського ринку районної споживчої спілки.

Рішенням Дванадцятої сесії другого скликання Саратської селищної ради народних депутатів від 04.09.1997, розглянувши рішення виконавчого комітету №121, 133, 134, 135, 186 «Про видачу Державних актів на право постійного користування земельною ділянкою», керуючись ст.ст. 9, 19, 23 Земельного кодексу України, вирішено затвердити рішення виконавчого комітету №№ 121, 133, 134, 135, 186 «Про видачу державних актів на право постійного користування землею»: Саратському ринку - 1,23 га, Саратському комбінату хлібопродуктів - 20,80 га, Саратській автостанції ОО-ПАС - 0,86 га, Ізмаїльським електричним мережам - 2,71 га, Районній дирекції кіномережі - 0,56 га. (т.1 а.с. 191) Вказане рішення підписано Головою селищної ради народних депутатів.

Згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ОД №000023, виданого Саратському ринку райспоживспілки 23.05.1997, відповідно до рішення виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997 №121 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №19, Саратському ринку райспоживспілки на території Саратської селищної ради у постійне користування для розміщення торгівельних об`єктів надано 1,23 га землі у межах згідно з планом землекористування.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Норми ст. 3 Земельного Кодексу України, в редакції, чинній на момент видачі Державного акту, передбачали, що власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну.

Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Відповідно до ст. 4 Земельного Кодексу України у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність.

Суб`єктами права державної власності на землю виступають, зокрема, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності. Землі, що перебувають у державній власності, можуть надаватися у користування.

За приписами ст. 7 Земельного Кодексу України користування землею може бути постійним або тимчасовим.

Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право (ст. 22 ЗК України).

Згідно з ст. 23 Земельного кодексу України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Земельний кодекс України, прийнятий 25.10.2001, визначає право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (частина 1 статті 92 ЗК).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 у справі № 1-17/2005 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» ЗК (справа про постійне користування земельними ділянками) вказав, що стаття 92 ЗК не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках. Раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними та підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб (Постанова Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449(чинна до 23.07.2013). При цьому обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, передбачений пунктом 6 «Перехідних положень» ЗК, визнано неконституційним.

Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не підлягає обов`язковій заміні.

В подальшому, рішенням Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30.12.2020 скасовано рішення виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997 №121, вирішено вважати Акт про право постійного користування землею серії І-ОД №000023 від 23.05.1997 таким, що не має юридичної сили, та вилучити у ДП «Ринок Саратської райспожспілки» земельну ділянку площею 1,23 га на території Саратської селищної ради (смт. Сарата, вул. Чкалова) .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення у межах Конституції і законів держави.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначається, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (стаття 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні ).

За змістом п. 30, 31 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна, прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Наведені норми законодавства свідчать про те, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив повноваження самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Слід зазначити, що акт органу місцевого самоврядування чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними певного кола суб`єктів), якому вони адресовані.

У пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), Конституційний Суд України дійшов висновку, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 155 Земельного кодексу України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, якщо правовий акт індивідуальної дії органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він визнається недійсним у судовому порядку.

Отже, підставами для визнання акта органу місцевого самоврядування недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

За приписами ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю (ч.1). Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (ч.3).

Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що рішення виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997 №121 «Про видачу Саратському ринку райпотребсоюзу державного акта на право постійного користування в смт. Сарата Одеської області площею 1,23 га», яке було скасоване відповідачем шляхом прийняття оскаржуваного рішення Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30.12.2020, є ненормативним правовим актом органу місцевого самоврядування (актом індивідуальної дії), яке стосується позивача та на підставі якого у останнього виникли права і обов`язки, пов`язані з користуванням переданою йому земельною ділянкою. При цьому, вказане рішення було виконане фактом видання 23.05.1997 Саратському ринку райспоживспілки Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД №000023.

Таким чином, рішення виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997 №121 вичерпало свою дію фактом його виконання (отримання Державного Акту), тому не може бути скасоване чи змінене органом місцевого самоврядування після його виконання, що виключає можливість його скасування органом місцевого самоврядування, зокрема шляхом прийняття оскаржуваного рішення від 30.12.2020.

При цьому судова колегія звертає увагу, що приймаючи оскаржуване рішення, рада зазначила, що виконком Саратської селищної ради прийняв рішення №121 від 22.05.1997 з перевищенням наданих йому повноважень, у зв`язку з чим Саратська селищна рада скасовуючи зазначене рішення, визнала Державний Акт на право постійного землекористування позивача таким, що немає юридичної сили, вилучивши у позивача земельну ділянку.

Аналізуючи оскаржуване позивачем рішення Саратської селищної ради від 30.12.2020, судова колегія вважає, що відповідачем не було враховано того, що питання про надання земельної ділянки в постійне користування позивачеві було вирішене саме селищною радою, яка в подальшому прийняла рішення про затвердження рішення виконкому про видачу Державного Акта, який було видано і підписано Головою селищної ради. Приймаючи оспорюване рішення, відповідач фактично припинив позивачеві право постійного землекористування. Відтак, суд доходить висновку, що відповідач при прийнятті рішення від 30.12.2020 №82-VIIІ, що є предметом оскарження у даній справі, порушив положення ст.19 Конституції України, ст. 141 Земельного кодексу України щодо права позивача користування спірною земельною ділянкою.

Крім того, відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 цього Кодексу, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 Земельного кодексу України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суд враховує, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 Земельного кодексу України.

У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

Таким чином, прийняття органом місцевого самоврядування рішення про скасування власного рішення виконкому та вилучення земельної ділянки не є підставою припинення права користування земельною ділянкою, визначеною ст. 141 Земельного Кодексу України, та прямо порушує права позивача як землекористувача.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 листопада 2019 року у справі №906/392/18 вказала, що право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не підлягає обов`язковій заміні. (п.7.24). Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом. Така позиція відповідає висновку, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005. (п.7.29).

З огляду на вищевикладене, доводи апелянта щодо неможливості застосування у даній справі ст.141 Земельного кодексу України є необґрунтованими і судовою колегією не приймаються до уваги.

Крім того, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду в частині того, що в даному випадку є недоцільним надавати оцінку доводам відповідача на перевищення повноважень виконавчим комітетом Саратської селищної ради народних депутатів при прийнятті рішення від 22.05.1997 №121, оскільки вказане рішення не є предметом оскарження у справі, що розглядається.

Щодо посилань апелянта на надання на реєстрацію за фізичними особами права власності на ряд об`єктів нерухомості, що розташовані на земельній ділянці, яка перебувала в користуванні позивача та надання цим особам дозволів на виготовлення технічної документації на земельні ділянки, розташовані під належними їм спорудами, судова колегія зазначає наступне.

Оспорюване позивачем рішення прийняте відповідачем у зв`язку з тим, що Виконком Саратської селищної ради народних депутатів, приймаючи рішення від 22.05.1997 року №121, діяв з перевищенням наданих йому повноважень, а також у зв`язку з тим, що ДП «Ринок Саратської Райспоживспілки» відповідно до ст.92 Земельного кодексу України не має права користування земельною ділянкою на праві постійного землекористування. Вказані підстави зазначені у тексті самого рішення відповідача №82-VIII від 30.12.2020.

Водночас, такої підстави, як набуття іншими особами права власності на будівлі і споруди, розташовані на спірній земельній ділянці, рішення Саратської селищної ради №82-VIII від 30.12.2020 не містить.

За таких обставин, посилання відповідача на обґрунтованість скасування рішення Виконкому від 22.05.1997 року №121 у зв`язку з набуттям фізичними особами права власності на об`єкти нерухомості і оформлення ними відповідних земельних ділянок під цією нерухомістю є неспроможними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що Саратська селищна рада, приймаючи рішення про скасування рішення виконавчого комітету від 22.05.1997 №121 та вилучення з постійного користування позивача земельної ділянки, яке є безстроковим та набуте в порядку, визначеному законодавством, без належних на те законодавчо встановлених підстав порушила та припинила право постійного користування земельною ділянкою ДП Ринок Саратської Райспоживспілки, що є підставою для скасування рішення Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області №82-VІІІ від 30.12.2020.

Крім того, стосовно доводів апеляційної скарги в частині недоведення правонаступництва Саратського ринку райспоживспілки прав і обов`язків Саратського ринку, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, рішенням Саратської селищної ради народних депутатів від 20.09.1996, відповідно до ст. 6, 23 Земельного кодексу України, закріплено на праві постійного користування раніше відведену земельну ділянку площею 1,38 га за Саратським ринком, розташованим по вул. Чкалова та зобов`язано керівництво Саратського ринку виготовити в Одеському філіалі інституту землеустрою УААН документи з відведення земельної ділянки з отриманням державного акта на право постійного користування.

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Саратської селищної ради народних депутатів від 22.05.1997 №121 вирішено видати Саратському ринку райспоживспілки Державний акт на право постійного користування в смт. Сарата Одеської області площею 1,23 га, в т.ч. з господарським двором під спорудами для виробничих цілей.

Судом встановлено, що вказане рішення було виконано шляхом видачі 23.05.1997 Саратському ринку райспоживспілки Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД №000023, яким засвідчується надання ринку на території Саратської селищної ради 1,23 га землі для розміщення торгівельних об`єктів у межах згідно з планом землекористування.

Так, у вказаних вище рішеннях та державному акті містяться відмінні назви: Саратський ринок, Саратський ринок райспоживспілки та Саратський ринок. Разом з тим, з наявних в матеріалах справи копій статуту Саратського ринку, затвердженого 30.01.1995, зареєстрованого Саратською районною радою народних депутатів 02.05.1995 за №01561448, свідоцтва №01561448 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності від 08.02.1995, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №287616, виданого 05.04.2005, статуту ДП «Ринок Саратської райспоживспілки», затвердженого постановою Правління Саратської районної спілки споживчих товариств №8 від 04.05.2018, вбачається, що вказані документи стосуються однієї і тієї самої юридичної особи за ідентифікаційним номером: 01561448.

В подальшому Постановою правління Саратськоїрайспоживспілки №2 від 24.01.2005 «Про прийняття статут «Ринку Саратської райспоживспілки» у новій редакції було лише проведено зміну назви підприємства на «Ринок Саратської рай споживспілки» та його організаційно-провової форми на «Дочірнє підприємство». В свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 « 287616 та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ДП «Ринок Саратської райспоживспілки» наявний , а також зазначені відомості про проведення державної реєстрації підприємства саме датою здійснення реєстрації 08.02.1995, яка співпадає з датою реєстрації Статуту Саратського ринку та видачею Свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності Саратський ринок райспоживспілки код 01561448.

Постановою правління Саратської райспоживспілки №8 від 04.05.2018 було затверджено статут ДП «Ринок Саратської райспоживспілки» в новій редакції, з титульної сторінки якого вбачається .

З огляду на вищевикладене, судова колегія зазначає, що відповідачем не доведено, що вказані найменування належать відмінним одна від одної юридичним особам, у зв`язку з чим доводи в цій частині до уваги не приймаються.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по справі №916/171/21 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по справі №916/171/21 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по справі №916/171/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по справі №916/171/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.11.2021 року.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош