ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

"01" листопада 2021 р. Справа№ 910/5079/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод"

при розгляді апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 01.09.2021 (повний текст складено та підписано 20.09.2021)

у справі №910/5079/21 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг"

про стягнення 8 194 272,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.09.2021 у справі № 910/5079/21 ухвалено закрити провадження в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 5 117 697,03 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" - задоволено частково, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" 3 225 274 (три мільйони двісті двадцять п`ять тисяч двісті сімдесят чотири) грн 91 коп. - суми основного боргу, 29 697 (двадцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто сім) грн 96 коп. - 3% річних, 129 576 (сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн - пені, 48 567 (сорок вісім тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн 01 коп. - інфляційних витрат та 51 496 (п`ятдесят одна тисяча чотириста дев`яносто шість) грн 74 коп. - витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" (05.10.2021 відповідно до поштового трекера на конверті, у якому апеляційну скаргу надіслано до суду апеляційної інстанції) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду м. Києва від 01.09.2021 у справі № 910/5079/21 скасувати в частині задоволених вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2021, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Станіка С.Р., судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" на рішення Господарського суду м. Києва від 01.09.2021 у справі № 910/5079/21 - залишено без руху, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг"мало право усунути недоліки, подавши до Північного апеляційного господарського суду: докази сплати судового збору у розмірі 77 245.11 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 01.09.2021 у справі № 910/5079/21, яке оскаржується у повному обсязі.

22.10.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від скаржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг") надійшла заява про усунення недоліків до якої долучено:

- платіжне доручення №6920 від 22.10.2021, як доказ сплати судового збору у розмірі 77 245.11 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 01.09.2021 у справі № 910/5079/21, яке оскаржується у повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/5079/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" на рішення Господарського суду м. Києва від 01.09.2021, розгляд справи призначено на 09.12.2021.

29.10.2021 від позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" ) надійшла заява про забезпечення позову у справі №910/5079/21.

Заява позивача мотивована тим, що суд апеляційної інстанції може вжити заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг") з метою забезпечення реального та ефективного виконання рішення та задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні даного рішення.

Розглянувши вказану заяву, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд апеляційної інстанції, зазначає наступне.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 3 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість подання заяви про забезпечення позову після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Виходячи із правового аналізу вищенаведених норм процесуального закону судова колегія вважає за необхідне зазначити, що реалізація заявником права на застосування заходів забезпечення позову може бути здійснена на будь-якій стадії судового процесу. Тобто після відкриття провадження у справі на будь-якій стадії розгляду справи як в суді першої інстанції, так і апеляційної. Подання такої заяви, зокрема, до суду апеляційної інстанції можливо після відкриття апеляційного провадження з перегляду прийнятих по суті спору судових рішень.

При цьому, суд апеляційної інстанції, звертає увагу на те, що реалізація вищенаведеного права на застосування заходів забезпечення позову ставиться в залежність від положень процесуального закону, яким встановлено відповідні вимоги, зокрема, до форми та змісту заяви.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову, який передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011). Зокрема інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ст.17 Закону України ,,Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Так, відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на припущеннях заявника щодо дій відповідача у майбутньому, посиланням на небажання і незацікавленість останнього добровільно сплачувати заборгованість.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовував припущенням, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" (відповідач) припиняє господарську діяльність, в подальшому для ведення господарської діяльності буде використовувати інші юридичні особи, а майно та кошти відповідача будуть виведені та розподілені між іншими юридичними особами.

Окрім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" (відповідач) виступає відповідачем у господарських справах про стягнення заборгованості з даного підприємства: №910/9020/21, №910/12955/21, №910/4063/21, №910/7730/21, №910/12084/21, №910/15101/21, тому у випадку задоволення відповідачем всіх або окремих зобов`язань за договорам по сплаті заборгованостей перед ТОВ "Украгро-Інвест Лтд", ТОВ "ХВНК", ТОВ "Торговий дім "Макрохім", ТОВ "Кормо-Транс-Логістик", ТОВ "Агросеплай", ТОВ "АГРОТРЕЙДЛІНК" існує обґрунтована імовірність ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" у разі невжиття заходів забезпечення позову у цій справі.

Також зазначає, що розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) боржника є незначним у сумі 1000, 00 грн., а нерухомого майна у Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" (відповідача) не зареєстровано та не виявлено жодного рухомого майна, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Заявник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що станом на 28.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" перебуває на обліку в органах доходів та зборів, має податковий борг та відповідно до п. 88.2 статті 88 Податкового кодексу України у органів державної податкової служби виникло право податкової застави на майно такого платника, що може свідчити про економічну нестабільність.

Відповідно до загальнодоступних даних реєстру Державної податкової служби за електронною адресою: https://tax.gov.ua/businesspartner податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" складає 862 365, 00 грн. та наявній значній заборгованості перед позивачем та іншими особами обґрунтовують припущення, що майно (у тому числі грошові кошти), які є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення у справі №910/5079/21.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Наразі у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.11.2020 у справі № 922/2419/20.

При цьому суд зазначає за змістом пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Сума підданих арешту грошових коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.08.2020 року у справі № 904/2357/20, від 15.01.2019 року у справі № 915/870/18 та від 05.09.2019 року у справі № 911/527/19.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову до подачі позову.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що матеріалами, які долучені до заявником до поданої заяви про забезпечення позову, подано наступні докази в підтвердження обґрунтування вжиття заходів забезпечення:

- довідка з загальнодоступних даних реєстру Державної податкової служби за електронною адресою: https://tax.gov.ua/businesspartner про наявність податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг";

- довідка з Єдиного державного реєстру про податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" у розмірі 862 365, 00 грн.;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) у сумі 1000, 00 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг";

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.10.2021, яка підтверджує відсутність нерухомого майна у відповідача.

З урахуванням викладеного, матеріалами оскарження підтверджується, що заявником на підставі належних, достатніх, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України доведено існування фактичних обставин, які безумовно свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення (до подачі позову з визначеними заявником вимогами) істотно ускладнить або унеможливить виконання судового рішення у справі, порушить та істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за наведених заявником доводів та поданих доказів наявні обумовлені ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" (01001, місто Київ, пров. Шевченка Тараса (Шевченківський р-н), будинок 13, квартира 44, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 43533211) у розмірі 3 268 572, 62 грн., у звязку з чим заява підлягає задоволенню у вказаній частині. При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що накласти арешт слід на кошти, належні відповідачу, які перебувають, на рахунках у банках, інших фінансових установах, але за виключенням коштів на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом (ст. 73 Закону України "Про виконавче провадження").

В частині вимог заявника про накладенні арешту на грошові кошти, які підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" - задоволенню не підлягає, оскільки заявником не доведено необхідність вжиття таких заходів.

Згідно з ст. 141 Господарського процесуального кодексу України, підстави для вжиття зустрічного забезпечення станом на момент розгляду даної заяви - відсутні.

Згідно ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти належні та які підлягають передачі, сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" (01001, місто Київ, пров.Шевченка Тараса (Шевченківський р-н), будинок 13, квартира 44, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 43533211) у розмірі 3 268 572 (три мільйони двісті шістдесят вісім тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 62 коп. - задовольнити частково.

2. Вжити заходів щодо забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на грошові кошти належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" (01001, місто Київ, пров.Шевченка Тараса (Шевченківський р-н), будинок 13, квартира 44, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 43533211) у розмірі 3 268 572 (три мільйони двісті шістдесят вісім тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 62 коп., які перебувають, на рахунках у банках, інших фінансових установах, але за виключенням коштів на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

3. В решті вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" про забезпечення позову - відмовити.

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 40377137; місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ВИНОКУРОВА, будинок 22)

5. Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Константа Холдинг" (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 43533211; місцезнаходження: 01001, місто Київ, пров. Шевченка Тараса (Шевченківський р-н), будинок 13, квартира 44)

6. Строк пред`явлення до виконання даного виконавчого документа - 3 роки: до 01.11.2024.

7. Дана ухвала відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в порядку та в строк визначеному ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала