ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2021 р. Справа№ 906/1345/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Ткаченка Б.О.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Мороз А.С., Війтєва Я.С.;

від відповідача 1: Юрченко О.В.;

від відповідача 2: не прибув;

від відповідача 3: не прибув;

від третьої особи: Данильчук М.Я.,

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" та Закритого акціонерного товариства "Спіка"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 року (повний текст складено та підписано 10.09.2021) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу

у справі № 906/1345/19 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит"

до 1. Міністерства юстиції України

2. Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

3. Радомишльської районної державної адміністрація

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Закрите акціонерне товариство "Спіка"

про визнання протиправним та скасування дій (рішень) державного реєстратора щодо реєстрації прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1), Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - відповідач 2), Радомишльської районної державної адміністрація (далі - відповідач 3), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Закрите акціонерне товариство "Спіка" (далі - третя особа) про:

- визнання протиправними, скасувати дії (рішення) державного реєстратора Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідльністю "Лабрадорит" на нерухоме майно: будівлю пилорами площею 117,5 кв. м., розташованого за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, внесеного державним реєстратором Реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції на підставі свідоцтва, серія та номер: 485, виданий 15.04.2005, видавник: Бойко В.М., приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 8672792 від 05.12.2013 р. 09:22:08; та будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв. м. за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, внесеного державним реєстратором Реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції на підставі свідоцтва, серія та номер: 485, виданий 15.04.2005, видавник: Бойко В.М., приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 8700325 від 05.12.2013 р. 15:31:07 та зобов`язати Радомишльську районну державну адміністрацію Житомирської області поновити запис про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Лабрадорит" на нерухоме майно будівлю пилорами площею 117,5 кв.м, індексний номер: 8672792 від 05.12.2013 р. 09:22:08 та будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв. м, індексний номер: 8700325 від 05.12.2013 р. 15:31:07, розташованого за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8;

- визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію за ЗАТ "Спіка" 21.08.2015 р. права власності на нерухоме майно: будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв. м. за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, внесеного на підставі рішення суду, серія та номер 4/5007/37/12, виданий 14.04.2014, видавник: Господарський суд Житомирської області, індексний номер: 25139462 від 08.10.2015 12:29:44;

- визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію за ЗАТ "Спіка" 12.10.2015 р. права власності на нерухоме майно: будівлю (будівлю пилорами) площею 117,5 кв. м., розташованого за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, внесеного на підставі рішення суду, серія та номер 4/5007/37/12, виданий 14.04.2014, видавник: Господарський суд Житомирської області, індексний номер: 25749322 від 31.10.2015 15:53:04;

- визнання протиправними дії (рішення) державного реєстратора Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за ЗАТ "Спіка" права власності на нерухоме майно: будівлю модульного типу площею 2394,2 кв. м. індексний номер: 25139462 від 08.10.2015 12:29:44 та будівлю (будівлю пилорами) площею 117,5 кв. м., індексний номер: 25749322 від 31.10.2015 15:53:04, скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ЗАТ "Спіка" та зобов`язати Радомишльську районну державну адміністрацію Житомирської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності за ЗАТ "Спіка" на нерухоме майно будівлю пилорами площею 117,5 кв. м. індексний номер: 25139462 від 08.10.2015 12:29:44 та будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв.м. індексний номер: 25749322 від 31.10.2015 15:53:04.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

19.03.2021 року через відділ діловодства суду першої інстанції від третьої особи надійшла заява № 18/3-Лабр-1 від 18.03.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі згідно ст.ст 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, в якій Закрите акціонерне товариство "Спіка" просило суд стягнути з позивача 54660,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом даної справи.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 року у справі № 906/1345/19 заяву Закритого акціонерного товариства "Спіка" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" на користь Закритого акціонерного товариства "Спіка" 17 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині в задоволенні заяви третьої особи відмовлено.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити Закритому акціонерному товариству "Спіка" у стягненні оплати послуг правової допомоги адвоката у повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 року у справі №906/1345/19 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Коротун О.М. та призначено до розгляду на 21.10.2021 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, є незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням принципу рівності та змагальності сторін, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Так, скаржник вказав, що процесуальний закон визначає, що витрати на професійну правничу допомогу ,як однієї із складових судових витрат розподіляються між сторонами - позивачем та відповідачем пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а процесуальний статус третьої особи відносить її до учасників господарського процесу, однак не до сторін в розумінні Господарського процесуального кодексу України. Тобто, витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню на користь третьої особи.

Крім того, скаржник наголосив, що квитанція, виписана від ФОП Кравчука В.І., не від адвоката Кравчука В.І. на суму, що перевищує установлені граничні суми платежів в готівковій формі між суб`єктами господарювання (протягом одного дня за одним або декількома платіжними документами до десяти тисяч гривен), передбачені в п. 6 розділу 2 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» « 148 від 29.12.2017 року, а отже така квитанція не є та не може бути належним, достовірним та достатнім та достатнім доказом у справі.

Також, не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням суду, Закрите акціонерне товариство "Спіка" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 року у справі №906/1345/19, та прийняти нове рішення про задоволення вимог відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в повному обсязі в сумі 54 660,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, неправильно застосував норми процесуального права.

Так, скаржник вказав, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 20.11.2018 року у справі №910/23210/18, відповідно до якої розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише на їх взаємною домовленістю.

Крім того, скаржник вказав, що оскільки він, як третя особа без самостійних вимог на предмет спору виступав на стороні відповідачів, на користь яких ухвалено рішення, то до даних правовідносин застосовуються приписи ч. 13 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 21.09.2021 року апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства "Спіка" передана на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Ткаченко Б.О., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства "Спіка" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 року у справі №906/1345/19. Об`єднано апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Спіка" з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 року у справі №906/1345/19 в одне апеляційне провадження та призначено до розгляду на 21.10.2021 року.

08.09.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач просив суд апеляційної інстанції відмовити в стягненні 34993,00 грн, які третя особа вважає судовими витратами на правничу допомогу.

Крім того, представник позивача у вищевказаних письмових поясненнях, зокрема зазначив, що вартість професійної правничої допомоги адвоката не можу бути обраховано виходячи із кількості слів машинописного тексту, оскільки це не потребує особливих професійних навичок. Вартість надання професійних правничих послуг, в тому числі складання процесуальних документів визначається з розрахунку за годину роботи адвоката та складності документа.

Також, представник позивача наголосив на тому, що з огляду на складність справи та обсяг виконаних робіт, сума витрат на професійну правничу допомогу, яку простить стягнути Закрите акціонерне товариство «Спіка» є неспівмірною та необґрунтованою.

20.10.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника третьої особи до суду надійшли заперечення на відзив на письмові пояснення позивача, відповідно до якого третя особа просить суд апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Спіка» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 року у справі №906/1345/19 - задовольнити.

Крім того, представник третьої особи , зокрема зазначив, що будь-яких доказів або обґрунтувань, у тому числі, які б свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, позивачем не надано.

Представник позивача 21.10.2021 року в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду підтримав доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" та просив її задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства «Спіка» відмовити повністю.

Представники відповідача 1 та третьої особи в судовому засіданні 21.10.2021 року підтримали доводи апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства «Спіка» та просили її задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" відмовити повністю.

Представники відповідачів 2, 3 у судове засідання 21.10.2021 року не з`явилися.

Враховуючи вищевказані клопотання сторін та те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки додаткового рішення Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представників відповідачів 2, 3, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 року підлягає залишенню без змін, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Клопотання про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Згідно ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Стаття 16 Господарського процесуального кодексу України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст.ст. 123, 126 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст.ст. 129, 130 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, згідно чинних норм Господарського процесуального кодексу України третя особа як учасник справи на рівні зі сторонами (позивачем та відповідачем) має право на відшкодування понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 13 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З огляду на викладене, колегія суддів критично оцінює твердження позивача, що витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню на користь третьої особи.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, третьою особою в поданих 15.06.2020 року під час розгляду справи поясненнях № 15/6-Лаб від 15.06.2020 року на позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" наведено попередній розрахунок судових витрат в розмірі 60000,00 грн.

Так, Закритим акціонерним товариством «Спіка» на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано копію Угоди про надання правової допомоги № 25/5 від 25.05.2020 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством "Спіка" (клієнт за договором, третя особа у справі) та адвокатом Кравчуком В.І. (виконавець за договором); копії додаткових угоди до вказаного договору, а саме: № 1 від 23.07.2020 року, № 2 від 23.07.2020 року, № 3 від 22.02.2021 року; копію акту виконаних робіт від 22.02.2021 року до договору; копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 7 від 22.02.2021 року на суму 54660,00 грн; копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я адвоката Кравчука В.І. № 51 від 15.09.2020 року та відповідного ордеру серії ЖТ № 068057 від 25.05.2020 року.

За умовами угоди про надання правової допомоги № 25/5-2020 від 25.05.2020 року, Закрите акціонерне товариство "Спіка" доручає, а адвокат Кравчук В.І. погоджується представляти його інтереси у відповідних судах по справі № 906/1345/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Міністерства юстиції України і Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів про визнання протиправним та скасування дій (рішень) державного реєстратора щодо реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 23.07.2020 року до договору сторони оплата послуг адвоката здійснюється замовником виходячи з наступних критеріїв:

- аналіз та складання процесуальних документів. Опрацювання законодавчої бази, що регулюються спірні відносини. Формування правової позиції. Консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи. - за ціною 1000,00 грн за 300 слів машинописного тексту процесуального документу (відзив, заява, клопотання, доповнення до відзиву, запит адвоката);

- представництво інтересів у судових засіданнях (транспортні витрати і службові відрядження) - за ціною 1000,00 грн за кожне судове засідання,участь у якому прийнято особисто.

Згідно п. 3.2 вказаного договору обсяги послуг, зроблених за даною угодою, відображаються в актах зроблених послуг, які оформлюються відповідно до описаної нижче процедури: Акт виконаних робіт надається на підписання замовникові після остаточного вступу рішення суду в законну силу відповідно до предмету спору на момент прийняття рішення по справі.

Відповідно до п. 4.2 договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 23.07.2020 року до договору) оплата послуг адвоката в період дії карантину здійснюється готівковими коштами шляхом складання касових ордерів відповідно до вимог п.п. 10 п.3 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.12.2017 року № 148 в наступному порядку: факт оплати та отримання коштів підтверджується прибутковим касовим ордером, який складається адвокатом Кравчуком В.І.

Умовами додаткової угоди № 3 від 22.02.2021 року до договору сторони також узгодили, що розмір винагороди за послуги адвоката, яка визначена Актом виконаних робіт від 22.02.2021 року за договором становить 54660,00 грн та здійснюється замовником в день підписання Акту відповідно до умов п. 4.2 Договору.

Так, відповідно до акту виконаних робіт, надані послуги з правової допомоги адвоката включають в себе:

- заява про закриття провадження у справі №15/6-Лаб-3 від 15.06.2020 року - 1782 слова;

- пояснення на позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" від 19.12.2019 року про визнання протиправним та скасування дій (рішень) державного реєстратора щодо реєстрації прав на нерухоме майно №15/6-Лаб від 15.06.2020 року - 9885 слів;

- доповнення до пояснення №15/6-Лаб від 15.06.2020 року на позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" від 19.12.2019 року про визнання протиправним та скасування дій (рішень) державного реєстратора щодо реєстрації прав на нерухоме майно №15/9 від 15.09.2020 року - 3317 слів;

- заява Закритого акціонерного товариства "Спіка" №1/9-Лаб від 01.09.2020р. - 1114 слів.

Ціна послуг становить 53660,00 грн. ((1782 грн. + 9885 грн.+ 3317 грн.+ 1114 грн.): 300 х 1000).

Представлення інтересів клієнта у судовому засіданні 24.06.2020 року - 1000,00 грн.

Плата за складання заяви про застосування строку позовної давності №15/6-Лаб-2 від 15.06.2020 року, заперечення на відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" №22/7-2 від 22.07.2020 року, заява №23/9-Лаб від 23.09.2020 року, заперечення про залучення співвідповідача №22/7-Лаб-3 від 22.07.2020 року, заперечення про зупинення провадження №13/7-Лаб-2 від 13.07.2020 року, заперечення про витребування доказів №13/7-Лаб-1 від 13.07.2020 року, доповнення до заперечення про витребування доказів №22/7-Лаб-1 від 22.07.2020 року, заперечення проти відкриття касаційного провадження №26/1-Лабр від 26.01.2021 року - не справляється.

Всього згідно вказаного Акту виконаних робіт від 22.02.2021 року сума до сплати становить 54 660,00 грн (1782+9885+3317+1114):300 x 1000).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/WestAllianceLimited" проти України (заява № 19336/04, п. 269) визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Позивач в свою чергу у поданих 16.03.2021 року запереченнях б/н від 16.03.2021 року на клопотання Закритого акціонерного товариства "Спіка" про стягнення оплати послуг правової допомоги адвоката заперечив щодо розміру заявлених третьою особою до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що заявлений розмір витрат є неспівмірним та непропорційним з обсягом виконаних робіт, не доведений належними та допустимими доказами.

Також, в поданих 06.04.2021 року запереченнях б/н від 02.04.2021 року на заяву про ухвалення додаткового рішення та відповіді б/н від 07.06.2021 року на відзив на заперечення позивач наголошує на завищенні вартості адвокатських послуг в розмірі 54660,00 грн, які надані третій особі, та відсутності доказів, які б свідчили про доцільність та неминучість витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, колегія суддів відзначає, що заперечуючи проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач не надав жодних належних та допустимих в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України доказів завищеності вартості адвокатських послуг.

Разом з цим, колегія суддів відзначає наступне.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

За приписами ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та у ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно ізст.15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04, п.269).

Така ж правова позиція випливає з інших рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Поряд із цим, згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція міститься у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18.

З наданого відповідачем розрахунку витрат на професійну правничу допомогу судом слідує, що розрахунок витрат на професійну правничу допомогу виконано з урахуванням кількості слів машинописного тексту, який міститься в складеному адвокатом документів по справі, з розрахунку 1000,00 грн за 300 слів.

Проте, згідно приписів чинного господарського процесуального законодавства, як було зазначено вище вартість наданої учаснику справи професійної правничої допомоги оцінюється судом виходячи з критеріїв складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

З огляду на специфіку професійної діяльності адвоката та змісту послуг, що ним надаються, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вартість наданої адвокатом професійної правничої допомоги не може оцінюватись виходячи з кількості слів машинописного тексту, позаяк визначальним є зміст професійної правничої допомоги та її вплив на результати захисту прав та інтересів клієнта в судовій інстанції.

Окрім цього вартість надання професійної правничої допомоги, в тому числі складання процесуальних документів у справі, визначається з розрахунку за годину роботи адвоката або у фіксованій сумі гонорару.

Так, судова колегія звертає увагу, що доводи й правова позиція учасників справи, не змінювалась, зміст поданих документів частково дублюється, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тобто вартість складання адвокатом процесуальних документів в сумі 53 660,00 грн - є значно завищеною.

Також з матеріалів справи вбачається, що адвокат Кравчук В.І. здійснював представництво інтересів Закритого акціонерного товариства "Спіка" у підготовчому засіданні 24.06.2020 року, яке тривало 25 хвилин, вартість таких послуг заявником зазначена в сумі 1000,00 грн.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, наявні в матеріалах справи докази та встановлені судом фактичні обставини справи не є безумовною підставою для стягнення судом витрат на професійну правничу допомогу з позивача саме в розмірі 54660,00 грн.

Зменшення розміру витрат Закритого акціонерного товариства "Спіка" на професійну правничу допомогу від попередньо заявленої суми до 17000,00 грн відповідатиме критерію пропорційності і розумності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 року у справі № 916/1283/17.

Щодо твердження позивача, що квитанція, виписана від ФОП Кравчука В.І., не від адвоката Кравчука В.І. на суму, що перевищує установлені граничні суми платежів в готівковій формі між суб`єктами господарювання (протягом одного дня за одним або декількома платіжними документами до десяти тисяч гривен), передбачені в п. 6 розділу 2 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» « 148 від 29.12.2017 року, а отже така квитанція не є та не може бути належним, достовірним та достатнім та достатнім доказом у справі , колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до ст. 14 Податкового Кодексу України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Положення "Про форму та зміст розрахункових документів" затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року №13, та "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затверджене Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148, не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.

Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає підстави для висновку про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, враховуючи правову позицію, викладеної в постанові Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі № 727/4597/19, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Окрім цього виписка представником Кравчуком В.І. квитанції про прийняття коштів від Закритого акціонерного товариства "Спіка" як Фізичною особою - підприємцем не впливає на сам факт здійснення третьою особою оплати саме за надання послуг з професійної правничої допомоги у справі № 906/1345/19 згідно договору.

При цьому, колегія судів відзначає, що ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.

Посилання третьої особи на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 20.11.2018 року у справі №910/23210/17 є неприйнятними з огляду на те, що таку постанову прийнято з огляду на іншу фактично-доказову базу у відповідній справі, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших встановлених обставин, і за інших поданих сторонами й оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) прийнято відповідне судове рішення.

Поряд з цим, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржників, викладені ними в апеляційних скаргах такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі додаткового рішення, наведені доводи скаржників не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду додаткового рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" та Закритого акціонерного товариства "Спіка" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 року у справі № 906/1345/19 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 року у справі №906/1345/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №906/1345/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Б.О. Ткаченко

О.М. Коротун

Дата складення повного тексту 05.11.2021