СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Харків Справа № 922/852/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс-М`ясо" (вх.№ 2312 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2021, ухвалене суддею Бринцевим О.В. у приміщенні Господарського суду Харківської області 29.06.2021 об 11 год. 30 хв., повне рішення складено 06.07.2021, у справі №922/852/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівський м`ясокомбінат", с. Мала Антонівка, Білоцерківський район, Київська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс-М`ясо", м. Харків,

про стягнення 3719999,99 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 3100000,01 грн та штрафу в сумі 619999,98 грн за укладеним між сторонами договором поставки від 25.03.2019 №25031.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначав про часткове погашення відповідачем основного боргу в сумі 920000,01 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Пульс-М`ясо" на користь ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" основний борг у сумі 2180000,00 грн; штраф у сумі 619999,98 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 42000,00 грн. В частині стягнення основного боргу в сумі 920000,01 грн провадження у справі закрито.

Суд першої інстанції зазначив, що позивачем, згідно з укладеним між сторонами договором поставки від 25.03.2019 №25031, був поставлений, а відповідачем прийнятий, але не оплачений у повному обсязі товар, внаслідок цього у відповідача станом на 10.03.2021 утворилась заборгованість у розмірі 3100000,01 грн. Заяву ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" про зменшення позовних вимог суд залишив без розгляду згідно з частиною другою статті 118 ГПК України, тому що вона подана після закінчення підготовчого засідання, тобто, з пропуском процесуального строку, встановленого пунктом 2 частини першої статті 46 ГПК України для подачі заяв про зменшення позовних вимог. Разом з тим, місцевим господарським судом було враховано, що після подання позивачем позовної заяви відповідачем частково сплачено борг у сумі 920000,01 грн, таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки між сторонами відсутній предмет спору в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 920000,01 грн, провадження у справі в цій частині вимог необхідно закрити; в решті суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для часткового задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за договором у розмірі 2180000,00 грн. В обґрунтування стягнення штрафу за порушення строку виконання грошового зобов`язання, суд першої інстанції зазначив, що вказаний штраф встановлений пунктом 7.3. договору; наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання свідчить про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 619999,98 грн.

Відповідач із рішенням частково не погодився, у межах встановленого законом строку подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі №922/852/21 в частині стягнення штрафу у розмірі 619999,98 грн та ухвалити нове рішення, в якому відмовити у стягненні штрафу в сумі 619999,98 грн.

Апелянт зазначає, що передбачений договором штраф не може бути застосований за прострочення поставок, які здійснювалися наприкінці січня та у лютому 2021 року, оскільки, як вбачається з умов п.10 договору, його дія закінчилася у 2020 році, при цьому додаткових угод про продовження договору на 2021 рік сторонами не укладалося.

Також заявник скарги стверджує, що в порушення норм ст.42 ГПК України, представникові відповідача не була надана можливість ознайомитися з матеріалами справи, хоча відповідна заява та клопотання подавалися до суду, а також було відмовлено у клопотанні про перенесення слухання справи у зв`язку з відпусткою представника відповідача, що, на думку заявника, свідчить про порушення місцевим господарським судом норм ст.13, 16, 56 ГПК України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.08.2021 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.) відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 30.09.2021 о 17:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104, встановлено учасникам справи строк до 03.09.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також для подання заяв, клопотань тощо.

30.08.2021, тобто в межах установленого судом строку, позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджує, що укладений між сторонами договір є чинним, оскільки зі змісту умов п.10 договору вбачається можливість автоматичного продовження строку дії договору в разі відсутності заперечень сторін; доказів повідомлення про припинення дії договору зі сторони як позивача, так і відповідача суду не надано. Позивач зазначає, що в матеріалах справи міститься виписка з банку на підтвердження здійснених відповідачем оплат позивачеві, у якій в графі "призначення платежу" зазначено "оплата за товар згідно рахунку 19828 від 21.10.2020"; відповідний рахунок містить посилання на договір №2503 від 25.03.2019.

До відзиву додано копію рахунку-фактури №19828 від 21.10.2020 на суму 466951,19 грн, в якому у графі "замовлення" вказано - "договір №2503 від 25.03.2019" (зазначений доказ не надавався сторонами до суду першої інстанції), а також копії актів звіряння взаємних розрахунків за січень лютий та за березень 2021 року (відповідні докази наявні в матеріалах справи, т.І, а.с. 64, 94).

02.09.2021 у зв`язку з необхідністю розгляду заяви ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції та у зв`язку з відпусткою судді Крестьянінова О.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою колегії суддів у вказаному складі від 02.09.2021 задоволено заяву ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" щодо участі у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 30.09.2021 о 17:00 годині в режимі відеоконференції. Доручено Білоцерківському міськрайонному суду Київської області забезпечити 30.09.2021 о 17:00 годині проведення відеоконференції у справі №922/852/21.

29.09.2021 у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.

У судовому засіданні 30.09.2021 присутній у режимі відеоконференції представник позивача зазначав про безпідставність доводів апелянта, наполягаючи на тому, що дію укладеного між сторонами договору слід вважати продовженою на 2021 рік.

Разом з тим, заслухати пояснення вказаного представника в повному обсязі та відповіді на запитання суду виявилося неможливим через низьку якість зв`язку з Білоцерківським міськрайонним судом Київської області в режимі відеоконференції, тривалі затримки передання зображення та звуку, окрім того, о 17 год. 30 хв. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було вимкнено систему відеоконференцзв`язку; повторне підключення здійснити не вдалося.

У зв`язку з цим, ухвалою від 30.09.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 02.11.2021 об 11:00 годині.

25.10.2021 позивач надав пояснення, в яких зазначає, що відповідно до п.10.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань; згідно з п.10.2 договору, дія договору продовжується ще на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше ніж за 10 днів до закінчення терміну дії договору. На думку позивача, вказані норми передбачають можливість автоматичного продовження (пролонгації) строку дії договору, в разі відсутності заперечень як зі сторони постачальника, так і зі сторони покупця; матеріали справи не містять доказів повідомлення про розірвання договору як з боку позивача, так і з боку відповідача. Тому позивач вважає, що термін дії договору було продовжено ще на один рік, і його кінцева дата терміну дії фактично змінилася з 31.12.2019 на 31.12.2020, в подальшому термін договору було продовжено ще на один рік, і його кінцева дата терміну дії фактично змінилася з 31.12.2020 на 31.12.2021 отже, на думку позивача, на час розгляду даної справи в суді договір поставки від 25.03.2019 №25031 є чинним. Також позивач зазначає, що в матеріалах справи містяться копії накладних за 2021 рік, в яких вказано, що вони оформлені на виконання договору поставки від 25.03.2019 №25031, тобто сторони своїми діями підтвердили дію договору на 2021 рік; окрім того, позивач посилається на акти звіряння взаємних розрахунків станом на 28.02.2021 та станом на березень 2021, які підписані та скріплені печатками обох сторін і в яких вказано, що поставки відбулися згідно з договором від 25.03.2019 №25031; посилання на вказаний договір міститься і в рахунку-фактурі №19828 від 21.10.2020, за яким відповідач здійснював оплати (що підтверджується відповідною випискою банку). Позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

27.10.2021 у зв`язку з необхідністю розгляду заяви ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" від 25.10.2021 про участь представника позивача в судових засіданнях в режимі відеоконференції та у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

Ухвалою колегії суддів у вказаному складі від 27.10.2021 задоволено заяву ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" щодо участі у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 02.11.2021 об 11:00 годині в режимі відеоконференції. Доручено Білоцерківському міськрайонному суду Київської області забезпечити 02.11.2021 об 11:00 годині проведення відеоконференції у справі №922/852/21.

01.11.2021 відповідач надав пояснення, в яких зазначає про наступні обставини: ТОВ "Пульс-М`ясо" та ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" співробітничали у 2019 та у 2020 році, але проводячи фінансовий моніторинг, ТОВ "Пульс-М`ясо" встановило, що ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" реалізує товар за завищеними цінами; після закінчення дії договору від 25.03.2019 №25031 ТОВ "Пульс-М`ясо" жодних додаткових угод про його пролонгацію не підписувало і нових договорів не укладало; ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" не приділяло належної уваги оформленню первинних бухгалтерських документів і неодноразово допускало неточності та відступало від вимог по їх заповненню (на доказ даного твердження відповідач зазначає про наявність неточностей в оформленні видаткових накладних від 29.01.2021 №АМ-01736, від 02.02.2021 №АМ-02319, від 05.02.2021 №АМ-02320). Також, за твердженням відповідача, в актах звірки взаємних розрахунків неможливо ідентифікувати, по яких стосунках утворилася дебіторська або кредиторська заборгованість. Відповідач наполягає на тому, що поставки за вищевказаними накладними було здійснено після закінчення дії договору, зазначаючи, що чинним законодавством не передбачена пролонгація договорів заднім числом, тим більше, без згоди другої сторони.

Присутній у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) представник позивача підтримав викладену ним письмово правову позицію.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання 02.11.2021 годині (повідомлення відділення зв`язку про вручення ТОВ "Пульс-М`ясо" ухвали від 30.09.2021 долучено до матеріалів справи, т.1 а.с.242), не направив повноважного представника для участі у вказаному засіданні та не повідомив суд про причини його неявки.

До суду апеляційної інстанції прибув представник відповідача згідно з довіреністю, разом з тим, враховуючи, що вказана особа не є адвокатом і що нею не надано будь-яких інших доказів на підтвердження повноважень щодо представництва (самопредставництва) ТОВ "Пульс-М`ясо" в судовому процесі в порядку ст. 56, 58 ГПК України, колегія суддів не визнала повноважним зазначеного представника (який не заперечував обставин щодо відсутності у нього відповідних повноважень).

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутній в судовому засіданні представник позивача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача, враховуючи, що відповідач, ТОВ "Пульс-М`ясо", належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, не скористався своїм процесуальним правом на участь представника в судовому розгляді справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Між ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" (постачальник) та ТОВ "Пульс-М`ясо" (покупець) був укладений Договір поставки від 25.03.2019 №25031 (далі - договір, т.I, а.с. 30), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується поставити у власність покупцю товар, найменування та кількість якого зазначається у накладних, підписаних представниками сторін, а покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Вказаним договором (п. 3.1.) передбачено, що покупець оплачує постачальнику вартість кожної партії товару на протязі 7 календарних днів з дня його отримання. Підтвердженням факту отримання товару є накладна, підписана та скріплена печатками сторін.

Відповідно до п. 7.3. договору за порушення порядку оплати отриманої продукції понад 30 календарних днів з моменту поставки продукції, покупець сплачує штраф на користь постачальника в розмірі 20% від суми простроченої заборгованості.

Згідно з п.10.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. За умовами п.10.2 договору, дія договору продовжується ще на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше ніж за 10 днів до закінчення терміну дії договору.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем був поставлений, а відповідачем прийнятий товар на загальну суму 3137950,36 грн, у відповідності до видаткових накладних від 29.01.2021 №АМ-01736, від 02.02.2021 №АМ-02319, від 05.02.2021 №АМ-02320 (т.I, а.с. 32 - 34). Накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств. Відповідач частково розрахувався за поставлений товар на суму 37950,35 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" (т.I, а.с. 35).

Згідно з розрахунком позивача станом на 10.03.2021 заборгованість відповідача складала 3100000,01 грн.

За таких обставин, вважаючи свої права порушеними, ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" звернулося до господарського суду з позовом у даній справі, який було частково задоволено оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду (з наведених вище підстав). В частині стягнення основного боргу в сумі 920000,01 грн провадження у справі закрито, оскільки після подання позивачем позовної заяви відповідачем частково сплачено борг у сумі 920000,01 грн.

Надаючи оцінку висновкам місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів погоджується з ними з огляду на наступне.

Як було встановлено вище, відповідач оскаржує в даному апеляційному провадженні рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 в частині стягнення штрафу в сумі 619999,98 грн за укладеним між сторонами договором поставки від 25.03.2019 №25031.

Отже, у відповідності до вищенаведених приписів ч.1 ст.269 ГПК України щодо меж апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в даному випадку в частині стягнення з відповідача 619999,98 грн штрафу.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається, зокрема, на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме, зазначає, що в порушення норм ст.42 ГПК України, представникові відповідача не була надана можливість ознайомитися з матеріалами справи, хоча відповідна заява та клопотання подавалися до суду, а також було відмовлено у клопотанні про перенесення слухання справи у зв`язку з відпусткою представника відповідача, що, на думку заявника, свідчить про порушення місцевим господарським судом норм ст.13, 16, 56 ГПК України.

Стосовно вищенаведених аргументів, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.04.2021 було відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 11.05.2021. Встановлено відповідачеві строк для подання відзиву п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію зазначеної ухвали, направлену відповідачу на належну адресу (яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як місцезнаходження ТОВ "Пульс-М`ясо", а також у клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи, наданому до суду першої інстанції, та в апеляційній скарзі), а саме: 61124, м.Харків, вул. Зернова, 51а, було 22.04.2021 повернуто відділенням зв`язку до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (т.І, а.с.43).

11.05.2021 судом першої інстанції отримано клопотання відповідача (т.І, а.с. 55), в якому заявник просив відкласти судове засідання на іншу дату у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та подання відзиву, а також просив надати можливість ознайомитися з матеріалами справи та продовжити строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду від 11.05.2021 відкладено підготовче засідання на 03.06.2021. Копію ухвали було 24.05.2021 повернуто відділенням зв`язку до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (т.І, а.с.72).

Ухвалою господарського суду від 03.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 29.06.2021. Копію ухвали було 13.06.2021 повернуто відділенням зв`язку до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (т.І, а.с.86).

Водночас, відповідачем отримувалися копії інших процесуальних документів, зокрема, ухвали від 25.05.2021 про проведення судового засідання 03.06.2021 в режимі відеоконференції (т.І, а.с.82) тощо.

29.06.2021 відповідач звернувся до господарського суду з клопотанням (т.І, а.с.91), в якому просив перенести розгляд справи, призначений на 29.06.2021, на іншу дату, посилаючись на перебування представника ТОВ "Пульс-М`ясо" у відпустці (доказів на підтвердження відповідних обставин до клопотання не додано). Місцевий господарський суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання з підстав його необґрунтованості.

У відповідності до п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням приписів вищевказаної норми та наведених вище обставин справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевим господарським судом було належним чином повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи, в тому числі, судового засідання 29.06.2021, в якому було прийнято оскаржуване рішення.

Відповідач, який 11.05.2021 заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та подання відзиву, не був позбавлений можливості здійснити таке ознайомлення, оскільки підготовче засідання було відкладено на 03.06.2021, про що ТОВ "Пульс-М`ясо" повідомлено належним чином.

Доказів, з яких би вбачалося, що місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Пульс-М`ясо" про ознайомлення з матеріалами справи або ж вчинено будь-які інші перешкоди в реалізації відповідачем його процесуальних прав на подання відзиву на позовну заяву, на участь представника в судових засіданнях тощо - матеріали справи не містять.

Також апелянтом не спростовано висновку місцевого господарського суду щодо необґрунтованості клопотання від 29.06.2021 про відкладення розгляду справи, до якого заявником не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки представника в судове засідання 29.06.2021 та наявності обставин, які у відповідності до ст.202 ГПК України є підставою для відкладення розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що посилання апелянта на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права не знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження.

Щодо правової позиції апелянта по суті спору (в оскаржуваній частині), колегія суддів зазначає, що, як вбачається з доводів, викладених в апеляційній скарзі та у письмових поясненнях від 01.11.2021, заперечення відповідача проти стягнення штрафу за умовами договору, ґрунтуються на твердженні про те, що поставки за видатковими накладними від 29.01.2021 №АМ-01736, від 02.02.2021 №АМ-02319, від 05.02.2021 №АМ-02320 (оплату за які відповідачем було прострочено) здійснювалися у 2021 році, тоді як дію договору не було продовжено на 2021 рік. Відтак, на думку відповідача, до нього не можуть бути застосовані договірні санкції (штраф) за прострочення оплати поставок 2021 року.

Стосовно вказаних аргументів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, до загальних засад цивільного законодавства віднесено свободу договору.

У ч.1 ст.627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Як було встановлено вище, сторонами в п. 10.1, 10.2 договору поставки від 25.03.2019 №25031 було погоджено умови щодо строку дії договору, а саме: цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань; згідно з п.10.2 договору, дія договору продовжується ще на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше ніж за 10 днів до закінчення терміну дії договору.

Отже, з договору не вбачається, що його може бути продовжено виключно на 2020 рік (як стверджує апелянт), оскільки відповідної обмежувальної умови вищенаведені пункти договору не містять. Натомість, відповідно до змісту цих пунктів, у разі відсутності повідомлень від будь-якої із сторін про розірвання цього договору (не пізніше ніж за 10 днів до закінчення терміну дії договору) строк дії договору продовжується на відповідний період ще на один рік.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано апелянтом, відповідних повідомлень про розірвання договору сторонами у 2019 2020 роках не надсилалося.

Тому, на думку колегії суддів, твердження заявника скарги про те, що дія договору продовжилася лише до 31.12.2020, ґрунтуються на припущеннях та на довільному тлумаченні змісту вищенаведених норм договору.

Зокрема, заявник стверджує, що ТОВ "Пульс-М`ясо" не продовжувало договір навіть і на 2020 рік і що чинним законодавством не передбачена пролонгація договорів заднім числом, без згоди другої сторони.

Проте, як було встановлено вище, у відповідності до вищенаведених норм договору, ними й не вимагалося направлення повідомлення про продовження строку дії договору, натомість сторонами погоджено автоматичну пролонгацію цього строку в разі відсутності повідомлень про розірвання договору - що не є пролонгацією заднім числом (як стверджує апелянт), а відповідає волевиявленню сторін, відображеному в договорі.

Також, посилаючись у додаткових поясненнях від 01.01.2021 на встановлення в результаті фінансового моніторингу факту завищення цін ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат", відповідач водночас не зазначив, коли саме було проведено відповідний моніторинг і яке значення має дана обставина для вирішення спору враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів повідомлення відповідачем позивача про розірвання договору, а також те, що відповідач у 2021 році продовжував отримувати від позивача товар, який поставлявся за договором, та частково оплачувати його.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у видаткових накладних від 29.01.2021 №АМ-01736, від 02.02.2021 №АМ-02319, від 05.02.2021 №АМ-02320 (про стягнення коштів за якими заявлено позов у даній справі) дійсно не вказано, що відповідні поставки здійснено саме на виконання договору від 25.03.2019 №25031.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що поставки за договором від 25.03.2019 №25031 здійснювалися у 2021 році. Так, в інших видаткових накладних, поставки за якими не є предметом даного спору, зокрема, у видаткових накладних №АМ-00547 від 16.01.2021 та №АМ-00546 від 13.01.2021 (т.І, а.с. 112, 114), які підписані представниками обох сторін та засвідчені відбитками їх печаток, міститься посилання на договір поставки від 25.03.2019 №25031. При цьому найменування товару, що є предметом поставки ("свинина в шкурі"), співпадає з тим, що зазначене у видаткових накладних від 29.01.2021 №АМ-01736, від 02.02.2021 №АМ-02319, від 05.02.2021 №АМ-02320.

Доказів того, що підписані представником відповідача видаткові накладні від 13.01.2021 та від 16.01.2021, за якими ТОВ "Пульс-М`ясо" було прийнято товар без зауважень, містять неправильні відомості (зокрема, щодо вказівки на поставку саме за договором від 25.03.2019 №25031) відповідачем не надано суду першої та апеляційної інстанції.

Посилання відповідача в поясненнях від 01.11.2021 на недоліки оформлення видаткових накладних від 29.01.2021 №АМ-01736, від 02.02.2021 №АМ-02319, від 05.02.2021 №АМ-02320, на думку колегії суддів, не стосуються предмету доказування, оскільки, як уже зазначалося, в даному провадженні оскаржуване рішення переглядається не в частині стягнення основного боргу на підставі вищезазначених накладних, а в частині нарахування передбачених договором штрафних санкцій за прострочення оплати поставок, які, за твердженням відповідача, здійснювалися після закінчення дії договору.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що товар з однаковим найменуванням, в один і той же період (зокрема, у січні 2021 року) частково поставлявся за умовами договору, а частково поза договором, оскільки, зазначивши у накладних від 13.01.2021 та від 16.01.2021 про поставку товару за договором від 25.03.2019 №25031, сторони фактично своїми конклюдентними діями підтвердили, що дію вказаного договору продовжено на 2021 рік.

За таких обставин, подальші поставки, на думку суду апеляційної інстанції, слід також визнати здійсненими на виконання цього договору.

Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 17.03.2020 у справі № 910/8065/18, в якій суди дійшли висновку про те, що оскільки сторони жодного разу не заявляли про припинення договору і їхні дії також не свідчать про припинення або відмову від договірних відносин, то сторони фактично вчинили конклюдентні дії, які свідчать про продовження між ними договірних відносин на підставі укладеного договору.

Колегія суддів також зазначає, що в актах звіряння взаємних розрахунків за січень лютий та за березень 2021 року (т.І, а.с. 64, 94), підписаних представниками обох сторін, вказано, що розрахунки звіряються за договором від 25.03.2019 №25031. Як вбачається з акту звіряння взаємних розрахунків за січень лютий 2021 року (т.І, а.с.64) та з пояснень представника позивача в судовому засіданні, зі сторони ТОВ "Пульс-М`ясо" вказаний акт засвідчено електронним підписом керівника товариства, Тімофеєва С.М. Апелянтом не заперечувався факт підписання акту повноважним представником ТОВ "Пульс-М`ясо".

Суд апеляційної інстанції враховує вказані акти у сукупності з іншими доказами (первинними документами) як додаткове підтвердження тієї обставини, що згідно з волевиявленням обох сторін, правовідносини між ними за договором від 25.03.2019 №25031 продовжувалися у 2021 році. Посилання відповідача в ході апеляційного провадження на неможливість ідентифікувати за вказаними актами, по яких стосунках утворилася дебіторська або кредиторська заборгованість, колегія суддів не визнає переконливими доводами, оскільки в актах зазначено період розрахунків та їх підставу - договір від 25.03.2019 №25031.

Щодо рахунку-фактури №19828 від 21.10.2020 на суму 466951,19 грн, копію якого позивачем додано до відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає, що на вказаний документ дійсно міститься посилання у наявних в матеріалах справи банківських виписках (при цьому, за поясненням позивача, підставу перерахування коштів зазначав у платіжних документах саме відповідач, і позивачеві невідомо, чому при здійсненні різних платежів ТОВ "Пульс-М`ясо" вказувало реквізити одного й того ж рахунку-фактури); у даному рахунку-фактурі в графі "замовлення" зазначено - "договір №2503 від 25.03.2019".

Разом з тим, з урахуванням інших відомостей, зазначених в рахунку-фактурі №19828, а саме, дати 21.10.2020 (тоді як спірні поставки здійснювалися у 2021 році) та вартості товару (466951,19 грн), яка є значно меншою, ніж суми, вказані у видаткових накладних від 29.01.2021 №АМ-01736, від 02.02.2021 №АМ-02319, від 05.02.2021 №АМ-02320 на загальну суму 3137950,36 грн колегія суддів, дослідивши відповідний документ, дійшла висновку про те, що він не може бути визнаний доказом, який стосується поставок за спірними накладними.

Водночас, обставини щодо здійснення відповідних поставок в межах договору від 25.03.2019 №25031 підтверджуються іншими наявними у справі доказами (про що зазначалося вище).

Тому, на думку колегії суддів, місцевий господарський суд правомірно визнав поставки товару за видатковими накладними від 29.01.2021 №АМ-01736, від 02.02.2021 №АМ-02319 та від 05.02.2021 №АМ-02320 такими, що здійснені за договором поставки від 25.03.2019 №25031.

Судом першої інстанції встановлено, що арифметично вірний розмір штрафу становить 620000,00 грн., тобто на 0,02 грн. більше, ніж вказано позивачем у наданому суду розрахунку, проте цей надлишок не підлягає стягненню, оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України); за таких обставин, місцевий господарський суд зазначив в оскаржуваному рішенні, що позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 619999,98 грн підлягають задоволенню повністю.

Перевіривши відповідні розрахунки, колегія суддів погоджується із вищенаведеним висновком суду першої інстанції стосовно розміру суми, що підлягає стягненню у відповідності до п. 7.3. договору, яким визначено, що за порушення порядку оплати отриманої продукції понад 30 календарних днів з моменту поставки продукції, покупець сплачує штраф на користь постачальника в розмірі 20% від суми простроченої заборгованості.

Апеляційний господарський суд також зазначає, що в ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не надавав будь-яких заперечень ні стосовно підстав стягнення штрафу (із посиланням на закінчення строку дії договору), ні стосовно правильності розрахунку його суми.

Натомість, як було встановлено вище, відповідач, належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, не надав відзиву на позовну заяву, а також не скористався своїм правом на участь представника в судових засіданнях, незважаючи на те, що місцевим господарським судом було створено ТОВ "Пульс-М`ясо" як відповідачеві у справі необхідні умови для реалізації відповідних процесуальних прав.

Тобто в апеляційній скарзі ним наведено аргументи, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, незважаючи на те, що ТОВ "Пульс-М`ясо" не було позбавлене права їх своєчасно надати.

В суді апеляційної інстанції ТОВ "Пульс-М`ясо" у поясненнях від 01.11.2021 також наведено нові доводи, які не містилися в апеляційній скарзі, зокрема, про з`ясування в ході фінансового моніторингу факту завищення позивачем цін на товар, про недоліки оформлення видаткових накладних, які місцевий господарський суд визнав належними доказами на підтвердження розміру основного боргу, про неможливість ідентифікувати, по яких стосунках утворилася дебіторська або кредиторська заборгованість, на підставі наявних у матеріалах справи актів звірки тощо. Проте, як було зазначено вище, дані аргументи не спростовують висновків місцевого господарського суду про обґрунтованість нарахування штрафних санкцій за договором.

Отже, в ході апеляційного провадження заявником скарги не мотивовано наявності підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

За результатами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду (в оскаржуваній частині) колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції в ході даного провадження надав належну оцінку наявним у справі доказам та доводам сторін, водночас, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс-М`ясо" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі №922/852/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс-М`ясо" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівський м`ясокомбінат" штрафу в сумі 619999,98 грн залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.11.2021

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна