ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2021 р. Справа№ 910/4283/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 21.10.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ХІМЦУ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 про залишення позовної заяви без розгляду (повний текст складено 17.06.2021)

у справі № 910/4283/21 (суддя Комарова О.С.)

за позовом ХІМЦУ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ ПЛАТІНУМ ПЛАЗА"

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОФІСНИЙ ЦЕНТР ПЛАТІНУМ"

про визнання недійсним рішення загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №910/4283/21 позовну заяву ХІМЦУ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД позов залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України.

Ухвала суду мотивована неподанням позивачем документів, у стрко встановлений судом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, ХІМЦУ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №910/4283/21 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що вимога за ухвалою суду, ним виконана належним чином. Строк подачі доказів пропущено позивачем з поважних причин. Проте, ці обставини судом не враховано та не досліджено, чим порушено процесуальні права позивача та помилково залишено позов без розгляду, з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Буравльов С.І., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 поновлено ХІМЦУ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №910/4283/21. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 09.08.2021 о 14:40 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 04.08.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень, доповнень в письмовій формі до 04.08.2021. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

В ході розгляду справи склад колегії суддів змінювався та розгляд справи відкладався.

Зокрема, на підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021, у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М., яка входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/4283/21.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 апеляційну скаргу ХІМЦУ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №№910/4283/21 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Владимиренко С.В. Розгляд справи постановлено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 21.10.2021 о 14:40 год.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР" у відзиві просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржену ухвалу - без змін.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надало суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Явка представників учасників справи.

В судове засідання від 21.10.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

Інші учасники справи не з`явилися. Про час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення.

Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 21.10.2021 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі та у поясненнях, заслухавши думку присутнього представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

ХІМЦУ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР", в якому просить визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР", які оформлені протоколом №12 від 02.08.2018 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР".

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням процедури проведення загальних зборів учасників товариства 02.08.2018, оскільки позивач, як особа, якій належить частка в розмірі 60% статутного капіталу відповідача, не був повідомлений про проведення загальних зборів 02.08.2018, не був присутній на таких загальних зборах та не підписував протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР" №12 від 02.08.2018. Наведене, на переконання позивача, свідчить про наявність підстав для визнання рішень загальних зборів учасників, оформлених протоколом №12 від 02.08.2018 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР" недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 20.04.2021.

Також зазначеною ухвалою залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР" у строк для подачі відзиву на позовну заяву надати до суду належним чином засвідчені копії (для долучення до матеріалів справи) та оригінали (для огляду в судовому засіданні) наступних доказів:

- книги (підшивки) протоколів загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР";

- протоколу № 12 від 02.08.2018 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР".

Зобов`язано Дарницьку районну в місті Києві державну адміністрацію (02068, м. Київ, вул. О. Кошиця,11) у строк до 15.04.2021 надати до суду належним чином засвідчену копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР" (ідентифікаційний код 33495835) з моменту державної реєстрації даної юридичної особи.

02.04.2021 від Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшла копія реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР".

02.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР" надійшли письмові пояснення, в яких заявник вказує на неможливість надати до суду витребовувані докази через їх відсутність.

07.04.2021 від представника ОСОБА_3 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

19.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМ-ЦЕНТР" надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

19.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФІСНИЙ ЦЕНТР ПЛАТІНУМ" надійшло клопотання про залучення його до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

19.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ ПЛАТІНУМ ПЛАЗА" надійшло клопотання про залучення його до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

20.04.2021 від ОСОБА_3 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху та відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2021:

1. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ ПЛАТІНУМ ПЛАЗА" (02072, м. Київ, вул. М. Гришка, буд. 3-А; ідентифікаційний код 42739609).

2. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОФІСНИЙ ЦЕНТР ПЛАТІНУМ" (02140, м. Київ, вул. Гришка, буд. 3-А; ідентифікаційний код 42245079).

3. Встановлено третім особам строк у п`ять днів з дня вручення копії даної ухвали для подання до суду письмових пояснень з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову та відповідних доказів. У випадку подання письмових пояснень щодо позову подати суду докази їх надіслання (надання) та доданих до них документів іншим учасникам справи.

4. Зобов`язано позивача у строк до 30.04.2021 надати до суду належні докази направлення копії позовної заяви із доданими до нього документами третім особам: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариству з обмеженою відповідальністю "ОФІСНИЙ ЦЕНТР ПЛАТІНУМ" та Товариству з обмеженою відповідальністю "БЦ ПЛАТІНУМ ПЛАЗА".

5. Зобов`язано позивача у строк протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду апостильовані копії документів, які є доказами його правосуб`єктності за відповідним іноземним законом, станом на дату звернення до суду - 18.03.2021.

6. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

7. Відкладено підготовче засідання на 25.05.21 о 11:30 год.

8. Викликано у підготовче засідання учасників справи.

9. Повідомлено позивача про наслідки, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

17.05.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів правосуб`єктності позивача, на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 20.04.2021. Разом із цим клопотанням, заявник просив визнати поважними підстави пропуску строку на подання доказів та поновити процесуальний строк.

25.05.2021 від ТОВ "БЦ ПЛАТІНУМ ПЛАЗА" надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із штучним характером спору.

25.05.2021 від ТОВ "БЦ ПЛАТІНУМ ПЛАЗА" надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктами 1, 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

У підготовчому засіданні 25.05.2021 суд відклав підготовче засідання до 15.06.2021.

15.06.2021 від позивача надійшли заперечення на клопотання ТОВ "БЦ ПЛАТІНУМ ПЛАЗА" про залишення позовної заяви без розгляду, до якого долучено договір про надання правової допомоги від 01.02.2021.

15.06.2021 від позивача надійшли заперечення проти пояснень ТОВ "ОФІСНИЙ ЦЕНТР ПЛАТІНУМ".

У підготовчому засіданні 15.06.2021 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотань ТОВ "БЦ ПЛАТІНУМ ПЛАЗА" про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із штучним характером спору та про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктами 1, 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Також суд відмовив у задоволенні клопотання ХІМЦУ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД про поновлення процесуального строку та залишив позовну заяву без розгляду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до пункту 3 частини першої 177 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданнями підготовчого провадження, зокрема, є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

За змістом статей 181, 182 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 ГПК України).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду слід мати на увазі, що застосування наведеної норми ГПК України можливе лише за наявності таких умов (стосовно документів):

- документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду без поважних причин.

Суд апеляційної інстанції звертається до подібних висновків стосовно застосування цієї норми, які були викладені у постановах Верховного Суду, зокрема від 20.05.2019 у справі № 917/1494/17, від 23.08.2019 у справі № 910/13094/17 (пункт 7.9), від 12.09.2019 у справі № 910/498/18.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов`язаний з`ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність. При цьому поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом.

Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ГПК України.

Таким чином, у розумінні наведених положень, залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України можливе, зокрема, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору. При цьому, господарський суд має з`ясувати наявність або відсутність поважних причин неподання витребуваних доказів, яким чином неподання такого доказу перешкоджає вирішенню спору, у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішення спору по суті заявлених позовних вимог, за відсутності витребуваного доказу.

Статтею 42 ГПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні і достовірні п ояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Як вже було зазначено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2021, з-поміж іншого, зобов`язано позивача у строк протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду апостильовані копії документів, які є доказами його правосуб`єктності за відповідним іноземним законом, станом на дату звернення до суду - 18.03.2021.

Матеріали справи свідчать, що копію ухвали Господарського суду міста Києва від 20.04.2021 вручено уповноваженому представникові позивача - 26.04.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 76 т. 4).

Отже, граничним строком для надання витребуваних доказів було 06 травня 2021 року.

Суд зауважує, що в порядку визначеному процесуальним законом, із клопотанням про продовження строку на виконання вимог ухвали, позивач не звертався.

Згідно з положеннями частин першої, сьомої статті 116 названого Кодексу перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Витребувані судом докази були подані до відділення поштового зв`язку для відправки до суду 13.05.2021, та надійшли до суду 17.05.2021.

Разом у клопотанні заявник просив визнати поважними підстави пропуску строку на подання доказів та поновити процесуальний строк.

В обґрунтування вказаного клопотання про поновлення строку для надання доказів заявник вказав на те, що витребувані документи знаходились за адресою реєстрації нерезидента ХІМЦУ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (вул. Антоні Лукаїді 114, Лімассол, Оазіс Комплекс Центр, Блок Е, 4-й поверх, Кіпр) та викладені іноземною мовою, що потребувало значного часу для проставлення апостилю. Враховуючи дію карантину, як на території України, так і Кіпру, документи надійшли в розпорядження представника позивача лише 11.05.2021 та були надані в бюро для здійснення перекладу на українську мову для долучення до матеріалів справи.

Судом першої інстанції встановлено, що у клопотанні, яке надійшло до суду 17.05.2021, позивач просив долучити до матеріалів справи засвідчені копії таких документів із перекладом їх на українську мову:

- свідоцтво НЕ 199561 від 16.10.2018, в якому наведено директора та секретаря юридичної особи позивача;

- апостильоване свідоцтво НЕ 199561 від 28.04.2021 про реєстрацію юридичної особи позивача;

-свідоцтво НЕ 199561 від 16.10.2018 про зареєстроване місцезнаходження юридичної особи позивача;

- свідоцтво НЕ 199561 від 16.10.2018 про перелік акціонерів юридичної особи позивача;

- свідоцтво про реєстрацію НЕ 199561 від 16.10.2018 про реєстрацію юридичної особи позивача;

- свідоцтво про повноваження від 18.03.2021.

Зазначені документи були направлені міжнародним оператором поштового зв`язку "DHL" поштовим відправленням із ідентифікатором: . Судом встановлено, що вказане поштове відправлення було прийнято до відправлення 07.05.2021 та 11.05.2021 було вручено адресату.

Як вбачається з перекладів вказаних документів, переклад було здійснено 11.05.2021 та того ж дня нотаріально засвідчено справжність підпису перекладача.

В подальшому, 13.05.2021 позивачем направлено клопотання про долучення доказів іншим учасниками справи та до суду.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення процесуального строку на подання доказів, суд першої інстанції дійшов висновку визнати названі у ньому причини неподання доказів у строк встановлений судом неповажними, виходячи із такого.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 цього Кодексу учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 ГПК України).

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. 5 ст. 80 ГПК України).

Порядок вирішення питань, що виникають у зв`язку з поновленням та продовженням процесуальних строків визначено статтею 119 ГПК України.

Частиною 1 статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З аналізу вищевказаних положень вбачається, що поновленню підлягає лише той процесуальний строк, який встановлено законом, тоді як процесуальний строк, визначений судом може бути продовжено.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Заявник вказує, що ним були вчинені дії щодо подання витребуваних доказів у найкоротші терміни, втім, не обґрунтовано неможливості направлення таких доказів до суду 11.05.2021 чи 12.05.2021, які були робочими днями.

Наведене на переконання суду свідчить про свідому бездіяльність позивача, у зв`язку з чим, суд визнає причини пропуску строку на подання доказів не поважними.

За таких обставин, оскільки пропущений заявником процесуальний строк був встановлений судом і не підлягає поновленню відповідно до статті 119 ГПК України, суд першої інстанції дійшов висновку відмовити у задоволенні поданого позивачем клопотання про поновлення строку на подання доказів.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, зважаючи на встановлені обставини справи, а також на вищенаведені норми процесуального закону, погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції щодо відсутності процесуальних підстав для поновлення пропущеного строку.

Крім того, суд зауважив те, що з наданих документів вбачається, що апостиль проставлено - 05.05.2021 лише на свідоцтві НЕ 199561 від 28.04.2021 про реєстрацію юридичної особи позивача (а.с. 7-11 т. 5), що свідчить про невиконання вимог ухвали суду в повному обсязі, оскільки із позовом до суду позивач звернувся 18.03.2021 і судом було витребувано документи саме на вказану дату.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 119, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання ХІМЦУ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД про поновлення процесуального строку та залишення позовної заяви без розгляду.

Аргументи скаржника про те, що позивач подав до суду документи в найкоротший термін після травневих свят, не спростовують висновку суду про пропуск строку на подання доказів, а також неповажність названих причин, відповідним доводам суд надав належну правову оцінку.

Доводи скаржника про те, що чинне законодавство України не містить терміну правосуб`єктність і такий термін міститься виключно у теорії права колегія суддів не приймає до уваги, виходячи із наступного.

Як вбачається зі справи, позивачем є ХІМЦУ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (Кіпр, Лімассол), тобто товариство яке є іноземною особою.

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 170, подаючи заяву по суті справи, скаргу, заяву, клопотання або заперечення, іноземна юридична особа має надати суду документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про міжнародне приватне право" процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України.

На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням статті 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Так, згідно з вказаною статтею документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Правовий статус іноземного суб`єкта господарювання підтверджується, як правило, випискою з торговельного (банківського, судового) реєстру країни, де такий суб`єкт господарювання є офіційно зареєстрованим. Правовий статус іноземних суб`єктів господарювання може також підтверджуватися еквівалентними доказами правового статусу, що визнаються як такі законодавством країни створення, громадянства або місця знаходження такого суб`єкта і видані компетентними органами цієї країни. Такий документ повинен бути легалізований з особливостями, визначеними Гаазькою конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року.

Так, згідно з частиною першою статті 1 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 (відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів" від 10.01.2002 №2933-ІІІ Україна приєдналася до Конвенції, що набула чинності з 22.12.2003; далі - Конвенція) ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Статтею 2 Конвенції передбачено, що кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з частиною першою статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Статтею 5 Конвенції передбачено, що апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа.

Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

Таким чином, позивач повинен подати належним чином завірені копії письмових доказів, відповідно до вимог Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів та ст. 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження правосуб`єктності юридичної особи.

Суд першої інстанції, у своїй ухвалі від 20.04.2021, якою було заобов`язано надати позивача апостильовані копії документів, виходив із того що позивачем до позовної заяви надані докази правосуб`єктності юридичної особи станом на 16 жовтня 2018 року. Однак, враховуючи диспозитивність господарського процесу та враховуючи клопотання третьої особи ОСОБА_3 , суд дійшов висновку зобов`язати позивача надати до суду докази правосуб`єктності юридичної особи нерезидента станом на дату звернення до суду - 18.03.2021.

Крім того, суд зауважив те, що з наданих позивачем 17.05.2021 документів вбачається, що апостиль проставлено - 05.05.2021 лише на свідоцтві НЕ 199561 від 28.04.2021 про реєстрацію юридичної особи позивача (а.с. 7-11 т. 5), що свідчить про невиконання вимог ухвали суду в повному обсязі.

Стосовно доводів скаржника про те, що останній 17.05.2021 на вимогу суду подав апостильоване свідоцтво, яке підтверджує державну реєстрацію позивача, колегія суддів зазначає, що вказаний документ не є достатнім доказом правосуб`єктності позивача.

В даному випадку слід брати до уваги, як суть корпоративного спору так і перелік фактів, які слід враховувати при вирішенні цього спору. Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до позовної зави, позивач стверджує, що обставини викладені у протоколі загальних зборів, яким оскаржується не відповідає дійсності, оскільки позивач як учасник із 60 % голосів не приймав участі в цих зборах 02.08.2018 року. Отже при вирішенні цього спору підглядає встановленню на підставі належних та допустимих доказів повна, актуальна та достовірна інформація щодо юридичної особи позивача, в тому числі повноваження як директора товариства, так і інших органів цієї юридичної особи тощо. А подане апостильоване свідоцтво підтверджує тільки реєстрацію юридичної особи, та не містить інформації щодо зазначених обставин. Таким чином, суд першої інстанції цілком правомірно та обґрунтовано витребував відповідні документи від позивача.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено. Аргументи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, процесуальних порушень судом не встановлено.

Дослідивши обставини даної справи, колегія суддів також відхиляє аргументи скаржника про те, що суд першої інстанції допустився надмірного формалізму, залишивши позов без розгялду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в справі Perez deRada Cavanilles проти іспанії (№ 2809095, рішення від 28.10.1998) зазначає, що право доступу до суду має не тільки існувати, але й бути практичним та ефективним. Просте існування права в законі доступу не є достатнім. Наприклад, воно може бути порушене такими чинниками, як існування процесуальних перепон, які заважають або зменшують можливості звернення до суду (занадто суворе тлумачення національними судами процесуальної норми (надмірний формалізм), що може позбавити заявників права доступу до суду, визначеного ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні мати легітимну мету, а слід дотримуватися розумного ступеня пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

У даному випадку право на суд не можна визнати обмеженим. У зв`язку із невиконанням позивачем ухвали суду про витребування належних та допустимих доказів, позивачем були створенні перешкоди для з`ясування вважливих для вирішення справи обставин. В той же час, залишення позову без розгляду відповідно до процесуального закону не є перешкодою для позивача подати такий позов повторно з дотриманням всіх вимог передбачених господарським процесуальним кодексом України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом було вірно застосовано норми процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №910/4283/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови суду складено та підписано - 04.11.2021.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.В. Владимиренко