ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2021 р. Справа № 910/19081/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 (повний текст рішення складений 15.06.2021) (суддя Головіна К.І.)

у справі № 910/19081/20 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат"

до Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів"

про стягнення 57 715,83 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ТОВ "Єристівський ГЗК", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (далі - ДП "Укрметртестстандарт", відповідач) 57 715,83 грн шкоди, завданої порушенням договору № 410-П 256/19 про надання послуг від 14.01.2019.

2. Позов обґрунтовано тим, що відповідач порушив умови зазначеного договору щодо повірки газоаналізаторів (засобів вимірювальної техніки - ЗВТ), який фактично є договором зберігання, та не повернув позивачу зазначені ЗВТ, що завдало позивачу матеріальну шкоду в розмірі вартості втрачених засобів вимірювальної техніки. ТОВ "Єристівський ГЗК" послалося на ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Короткий зміст і підстави заперечень відповідача

3. У відзиві на позов відповідач заперечував проти позовних вимог і зазначив про їх необґрунтованість, оскільки позивач належним чином надав послуги з повірки ЗВТ, тоді як позивач не довів факт невиконання відповідачем договору.

4. Також ДП "Укрметртестстандарт" вважає, що не є неналежним відповідачем у справі, оскільки після надання послуг він передав ЗВТ на відправку перевізнику - ТОВ "Нова пошта", який під час пересилання втратив посилку. Крім того, за умовами договору ризики щодо втрати ЗВТ несе позивач.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

5. Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі № 910/19081/20 у задоволені позову відмовлено. Стягнуто з позивача на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.

6. Відмовляючи у задоволені позову, місцевий господарський суд зазначив, що позивач не довів належними, допустимими та вірогідними доказами наявність вини відповідача у завданні ТОВ "Єристівський ГЗК" збитків, а також наявність інших складових цивільного порушення - протиправної поведінки (дій) відповідача, причинного зв`язку між протиправною поведінкою з боку ДП "Укрметртестстандарт" та збитками. Такого висновку суд дійшов з огляду на те, що за умовами договору про надання послуг ризики щодо втрати ЗВТ несе позивач, який, крім того, був замовником послуг ТОВ "Нова пошта" з перевезення ЗВТ від ДП "Укрметртестстандарт".

7. Суд відхилив посилання позивача на ст. 949 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки договір зберігання сторонами не укладався, та відповідач не є зберігачем ЗВТ у розумінні ст.ст. 936, 937 ЦК України.

8. Також місцевий господарський суд частково задовольнив клопотання відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши клопотання позивача про зменшення таких витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

9. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ "Єристівський ГЗК" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі № 910/19081/20 скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

10. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції:

- не з`ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема:

- обов`язкового досудового врегулювання спору (п. 9.3 договору) та не дослідив вимогу позивача від 18.09.2020 № 2689/09-20 і відзив на вимогу від 26.10.2020 № 03-18/277;

- наявність збитків у позивача та суму збитків (не дослідив довідку бухгалтерії щодо первинної вартості ЗВТ);

- обставини ненадання послуг відповідачем (відсутність акта приймання/передачі наданих послуг (п. 5.7.1 договору); відсутність свідоцтва про перевірку (п. 2.2 договору), що підтверджують факт надання послуг; невстановлення дати надання послуг (п. 5.7.5 договору);

- обставини повернення відповідачем коштів позивачу в розмірі вартості повірки ЗВТ (3 447,60 грн) згідно з платіжним дорученням від 27.10.2020 № 3454, що є додатковим підтвердженням ненадання послуг за договором;

- обставини замовлення послуг у ТОВ "Нова Пошта" з відправки ЗВТ на адресу позивача (не дослідив головний доказ - службовий чек від 26.06.2020 № 0796 від ТОВ "Нова пошта"; не дослідив обставини відправки ЗВТ ОСОБА_1, не встановив його особу та причетність до відповідача; не дослідив пояснення від 03.09.2020 нач.бюро закупок Чирви Р.М. і не встановив його повноваження як уповноваженої особи позивача;

- не встановив обставини укладання сторонами договору зберігання ЗВТ;

- визнав встановленими обставини, які не доведені належними та допустимими засобами доказування, а саме:

- обставини вкладення до посилки двох примірників акта приймання-передачі наданих послуг, в той час як відповідно до службового чеку від 26.06.2020 № 0796 у відправленні визначено 1 місце і зазначено опис "електричне обладнання та матеріали";

- замовником послуг ТОВ "Нова пошта" з приводу відправки ЗВТ виступив не позивач, а, відповідно до службового чеку від 26.06.2020 № 0796, ОСОБА_1, особу якого суд не встановив; взагалі бездоказово визнано встановлення обставини виклику кур`єра ТОВ "Нова пошта" позивачем чи уповноваженою ним особою - Чирвою Р.М.

- висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи, а саме - висновок про недоведеність позивачем складових цивільного порушення - суд першої інстанції встановив обставини втрати ЗВТ, обставини повернення коштів відповідачем, що свідчить про порушення ним умов договору;

- суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема, не застосував до спірних правовідносин ст.ст. 22, 936, 949, 950, 951 ЦК України та ст.ст. 224, 225 ГК України, тоді як застосував ч. 2 ст. 1166 ЦК України, яка застосовується тільки до деліктних правовідносин і не може бути застосована за порушення умов господарського договору. Також суд першої інстанції помилково застосував ч. 1 ст. 908 ЦК України, тоді як укладений сторонами договір не є договором перевезення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

11. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 справа № 910/19081/20 передана колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

12. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/19081/20; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Єристівський ГЗК" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі № 910/19081/20 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі № 910/19081/20; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі № 910/19081/20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 15.09.2021.

Позиції учасників справи. Клопотання учасників справи

14. Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що апеляційні вимоги позивача є безпідставними і необґрунтованими. Просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

15. Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив суд стягнути з позивача судові витрати (витрати на професійну (правничу) допомогу) у суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

16. 14.01.2019 між ТОВ "Єристівський ГЗК" (замовник) і ДП "Укрметртестстандарт" (виконавець) укладений договір № 410-П256/19 про надання послуг (далі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язався надати замовнику "Послуги з технічного випробування й аналізування" (метрологічні послуги) код згідно ДК 016-2010-71.20.1, а замовник зобов`язався прийняти і сплатити вищезазначені послуги (п. 1.1).

17. Згідно з п.п. 1.2-1.3 Договору послуги замовнику за цим Договором надаються поетапно. Номенклатура та обсяг послуг за кожним етапом визначаються замовником відповідно до листа-заявки та фактично наданих засобів вимірювальної техніки (ЗВТ). Місце надання послуг: випробувальна база виконавця (м. Київ. вул. Метрологічна, 4).

18. Відповідно до п. 3.1 Договору (з урахуванням змін, внесених до п. 3.1 у редакції додаткової угоди № 2 від 12.09.2019) вартість цього Договору разом з ПДВ становить 105 600,00 грн.

19. Розрахунки проводяться шляхом повної попередньої оплати за надані послуги відповідно до заявленого обсягу протягом 10-ти банківських днів з дати виставлення виконавцем рахунку-фактури (п. 4.1).

20. Строк надання послуг з повірки (калібрування) ЗВТ - 15 робочих днів з дати надання партії ЗВТ та необхідних документів на повірку (калібрування) за винятком ЗВТ, тривалість повірки яких згідно з методикою перевищує цей термін, та за умови здійснення попередньої оплати згідно п. 4.1 Договору. Замовник передає ЗВТ виконавцю шляхом підписання уповноваженими представниками сторін двостороннього акта прийняття-передачі (п.п. 5.1, 5.2).

21. Виконавець зобов`язується у визначений цим Договором строк для надання послуг передати замовникові результати наданих послуг, всю документацію, отриману від замовника для надання послуг, що оформлюються підписанням обома сторонами відповідного акта приймання-передачі послуг (п. 5.7.1).

22. Відповідно до п.п. 5.7.2, 5.7.4-5.7.5 Договору замовник після отримання від виконавця результатів послуг протягом 5-ти робочих днів з моменту одержання акта приймання-передачі послуг за цим Договором, підписує і направляє виконавцеві зазначений акт або мотивовану відмову в прийманні наданих послуг з переліком необхідних дороблень. У разі ненадання такої мотивованої відмови послуги вважаються виконаними. Датою виконання зобов`язань виконавцем за цим Договором є дата підписання замовником акта приймання-передачі послуг.

23. Строк дії даного договору (з урахуванням змін, внесених до п. 11.1 у редакції додаткової угоди № 3 від 27.12.2019) - до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

24. Представник виконавця - ДП "Укрметртестстандарт" 24.06.2020 за телефоном проінформував представника ТОВ "Єристівський ГЗК" Чирву Р.М. (що позивач не заперечує) про виконання повірки ЗВК, тобто надання послуг за Договором у повному обсязі.

25. 25.06.2020 повірені ЗВТ передано кур`єру ТОВ "Нова пошта", що підтверджується копією службового чеку від 25.06.2020 про відправку посилки із зазначенням номера накладної № 0796 (а.с. 45).

26. За твердженням відповідача, кур`єра ТОВ "Нова пошта", для перевезення повірених ЗВТ, на адресу ДП "Укрметртестстандарт" викликав представник ТОВ "Єристівський ГЗК" - Чирва Р.М. До посилки також було вкладено акт приймання-передачі наданих послуг (два примірники).

27. ТОВ "Нова пошта" втрачено зазначений вантаж, що підтверджується його відповіддю № 10207 від 13.11.2020 (а.с. 47), отриманою відповідачем на його запити № 03-18/198 від 28.09.2020 та № 03-18/234 від 20.10.2020.

28. ДП "Укрметртестстандарт" повернуло ТОВ "Єристівський ГЗК" грошові кошти в розмірі вартості повірки ЗВТ (3 447,60 грн), що підтверджується платіжним дорученням № 3454 від 27.10.2020 (а.с. 29).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови щодо розгляду справи по суті

29. Зі змісту позову та матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цій справі є вимоги ТОВ "Єристівський ГЗК" про стягнення з ДП "Укрметртестстандарт" збитків, зокрема, вартості втрачених ЗВТ.

30. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що втрата ЗВТ сталася внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором надання послуг, який, на його думку, є комбінованим договором, а саме договором про надання послуг і договором зберігання. Зазначає, що обумовлені договором послуги відповідач не виконав, у порушення п. 5.2 та п. 5.4 Договору не надав на підписання позивачу акт прийняття-передачі виконаних робіт, не повернув документи на передані йому ЗВТ, а також самі ЗВТ, при цьому, на вимогу позивача від 18.09.2020 повернув замовнику 3 447,60 грн попередньої оплати.

31. Відповідно до приписів ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

32. Правовідносини сторін у справі виникли на підставі договору надання послуг.

33. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

34. Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 906 ЦК України).

35. Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, зокрема майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

36. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

37. Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

38. Таким чином, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема, невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

39. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

40. Отже, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК України відповідальність настає незалежно від вини. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

41. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою також є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

42. Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

43. Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

44. Відповідно до ст. 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

45. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

46. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19.

47. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

48. Таким чином, суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 923/1379/20.

49. Те, що позивач зазнав збитків внаслідок втрати переданих відповідачу на повірку ЗВТ, підтверджено як матеріалами справи, так і поясненнями сторін.

50. Вартість втрачених ЗВТ підтверджена експрес-накладною ТОВ "Нова пошта" № 6765 (а.с. 19), а також довідкою ТОВ "Єристівський ГЗК", підписаною головним бухгалтером позивача, про вартість матеріальних цінностей, зокрема, ЗВТ, які перебувають на балансі Товариства (Газоаналізатор Drager Х-аm 5000 (инв. № 218801191) вартістю 54 245,00 грн та сигналізатор ЗОНД-1-57 із виносним датчиком на 2 м (D 0102) вартістю 3 470,83 грн) (а.с. 32), і також сторонами не заперечується.

51. З огляду на умови п. 5.7 Договору щодо порядку здачі-приймання послуг, а також того, що жодна сторона не надала належних доказів виконання або невиконання ДП "Укрметртестстандарт" умов Договору про здійснення повірки ЗВТ, надісланих йому позивачем, суд апеляційної інстанції, застосовуючи принцип "вірогідності доказів" (п.п. 43-44 цієї постанови), вважає, що висновок місцевого господарського суду про доведеність того, що відповідач в обумовлені Договором строки надав позивачу послуги з повірки засобів вимірювальної техніки в повному обсязі, не підтверджений належними доказами у справі.

52. На підтвердження та спростування зазначеної обставини сторони лише надають свої пояснення, однак не підтверджують їх доказами, отже встановити їх суд не вбачає можливим. Водночас зазначає, що обставини надання відповідачем послуг з повірки, переданих йому позивачем ЗВТ, не має значення для вирішення спору у цій справі з тих підстав, що сторони визнають обставини як отримання відповідачем засобів вимірювальної техніки, так і надсилання їх на адресу позивача. Натомість, фактично позов заявлено про відшкодування вартості втрачених ЗВТ, які відповідач надіслав позивачу засобами ТОВ "Нова пошта".

53. У позові та своїх подальших поясненнях ТОВ "Єристівський ГЗК" посилається на те, що в експрес-накладній ТОВ "Нова пошта" № 0796 (а.с. 30), представник ДП "Укрметртестстандарт" - ОСОБА_1, при відправленні, зазначив оголошену вартість посилки - 200 грн.

54. У відповіді № 10207 від 13.11.2020 (а.с. 47) ТОВ "Нова пошта" на претензію ДП "Укрметртестстандарт" визнало, що відбулася втрата вантажу за експрес-накладною № 0796, і повідомило про готовність здійснити компенсацію у розмірі суми оголошеної вартості відправлення, а саме 200 грн.

55. Як у зазначеному вище листі ТОВ "Нова пошта" (а.с. 47), так і в експрес-накладній № 0796 (а.с. 30, 45) зазначено, що відправником вантажу був ОСОБА_1.

56. Пунктами 9.5, 10.4 Умов надання послуг ТОВ "Нова пошта" встановлено, що відправник надає інформацію для оформлення відправлення згідно з розділом 8 цих Умов.

57. Зокрема, п. 8.5 наведених Умов передбачено зазначення інформації про відправлення, у тому числі і його оголошену вартість (вартість відправлення, заявлена відправником в експрес-накладній. Оголошена вартість повинна дорівнювати реальній (ринковій) вартості відправлення (п. 6.1 цих Умов)).

58. З огляду на те, що в експрес-накладній № 0796, а також у листі ТОВ "Нова пошта" (а.с. 47) відправником зазначено ОСОБА_1, адреса відправлення: м. Київ, вул. Метрологічна, 4, корп. 1, каб. 422, тел. НОМЕР_1 , тобто адреса ДП "Укрметртестстандарт", а на підтвердження того, що відповідне перевезення замовлено ТОВ "Єристівський ГЗК" не надано жодного доказу, апеляційний господарський суд вважає висновок суду першої інстанції про те, що кур`єра ТОВ "Нова пошта" викликав саме представник ТОВ "Єристівський ГЗК", таким, що не відповідає наявним у справі доказам.

59. У разі дотримання представником відповідача Умов надання послуг ТОВ "Нова пошта" й зазначення в експрес-накладній № 0796 справжньої вартості відправлення (надісланих позивачем ЗВТ), позивач не був би позбавлений можливості отримати повне відшкодування вартості втраченого вантажу від ТОВ "Нова пошта".

60. Отже, з наведеного вбачається, що збитків у розмірі 57 715,83 грн позивач зазнав саме з вини відповідача, а не перевізника ТОВ "Нова пошта".

61. Крім іншого, суд апеляційної інстанції, всупереч висновкам місцевого господарського суду, вважає, що повернувши позивачу передоплату за Договором, відповідач визнав свою вину за втрату ЗВТ.

62. Посилання відповідача, а також місцевого господарського суду, на те, що ризики щодо втрати ЗВТ несе позивач, оскільки відповідно до змісту п. 6.1.3 Договору у випадку надання послуг на випробувальній базі виконавця замовник зобов`язується самостійно доставляти партії ЗВТ на базу виконавця та забирати ЗВТ від виконавця після надання послуг, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні, оскільки в цьому пункті не йдеться про обов`язок позивача передавати чи отримувати партії ЗВТ особисто. До поняття "самостійна доставка", між іншим, може входити, наприклад, самостійна організація перевезення/транспортування об`єкту повірки, або оплата послуг пошти (як і відбувалось у цьому випадку).

63. З наведеного вбачається наявність всіх елементів цивільного правопорушення відповідача, а саме: збитки ТОВ "Єристівський ГЗК" (57 715,83 грн - невідшкодованих за втрату ЗВТ), протиправна поведінка (зазначення вартості відправлення, яка не відповідає дійсності), вина (порушення Умов надання послуг ТОВ "Нова пошта" щодо зазначення дійсної вартості вантажу), причинний зв`язок (через зазначення відповідачем оголошеної вартості вантажу, яка не відповідала його реальній (ринковій) вартості, позивачу не було відшкодовано їх різницю. Крім того, надалі позивач фактично позбавляється можливості отримати таке відшкодування).

64. Суд апеляційної інстанції вважає, що посилання ТОВ "Єристівський ГЗК" на положення ст.ст. 224, 225 ГК України є безпідставним, оскільки збитків позивач зазнав не через порушення відповідачем господарського з`обов`язання або установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, а внаслідок неправомірних дій останнього вже після закінчення господарських правовідносин.

65. Однак, суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15.

66. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц.

67. З викладеного вбачається, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Такий висновок містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 по справі № 917/1739/17.

68. Проте суд першої інстанції, вказаного не врахував і вказавши, що позивач безпідставно посилався на ст. 949 ЦК України, оскільки договір зберігання сторонами не укладався та відповідач не є зберігачем ЗВТ у розумінні ст.ст. 936, 937 ЦК України, відмовив у задоволенні позову.

69. Апеляційний господарський суд на підставі викладеного дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі ст. 1166 ЦК України, а рішення суду першої інстанції - скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

70. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

71. Згідно з ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

72. Північний апеляційний господарський суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, тоді як обставини, які визнані судом встановленими, не доведені належними та допустимими доказами.

73. З огляду на викладене, є безпідставним і стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу.

74. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

75. Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

76. Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

77. У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн позивач надав: договір про надання правової (правничої) допомоги № 1/2020 від 14.08.2020, укладений ТОВ "Єристівський ГЗК" з адвокатом Намінас О.В; акт приймання-передачі послуг по зазначеному договору на 7 000,00 грн; додаткову угоду від 25.02.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1/2020 від 14.08.2020; ордер на представництво інтересів позивача в суді по даній справі серії ПТ № 209772 адвокатом Намінас О.В.

78. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

79. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

80. Суд, дослідивши надані позивачем докази, вважає, що їх розмір є співмірним з обсягом роботи, проведеної адвокатом і заявленими витратами, тому є доцільним стягнути з відповідача на користь позивача розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.

81. Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати

82. Згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

83. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

84. На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2 102,00 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та 7 000,00 грн витрат на правову допомогу.

85. Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (у тому числі витрати на професійну правничу допомогу) слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 126, 129, 270, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі № 910/19081/20 скасувати.

3. Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (03143, м. Київ, вул. Метрологічна, 4, ідентифікаційний код 02568182) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (39802, Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, буд. 15, ідентифікаційний код 35713283) 57 715 (п`ятдесят сім тисяч сімсот п`ятнадцять) грн 83 коп. шкоди, 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп.

5. Стягнути з Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (03143, м. Київ, вул. Метрологічна, 4, ідентифікаційний код 02568182) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (39802, Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, буд. 15, ідентифікаційний код 35713283) 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн 00 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

6. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали даної справи повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко