ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. Справа №909/701/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Гураль К.О.

з участю представника позивача - адвоката Парфан Т.Д., представника відповідача адвоката Дмитрук О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ББМ-Долина" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2021 року у справі №909/701/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ББМ-Долина" до ПАТ "Прикарпаттяобленерго" про стягнення коштів в сумі 560 961,86 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року до Господарського суду Івано-Франківської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ББМ-Долина" до ПАТ "Прикарпаттяобленерго" про стягнення 560961,86 грн двократної вартості недовідпущеної електричної енергії.

ТзОВ "ББМ-Долина" покликаючись на положення статей 16, 611, 614 ЦК України, п. 1.2, п. 6.46 Правил користування електричною енергією, п. 4.1.2 договору, що був укладений з відповідачем по справі, просило стягнути двократну вартість недовідпущеної електричної енергії.

Позивач нарахував штрафну санкцію за період з 08.08.2018 по 21.10.2019 (дата отримання позивачем від відповідача договору на розподіл електроенергії).

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 02 лютого 2021 року у справі №909/701/20 у задоволенні позову відмовив.

Місцевий господарський суд керувався положеннями:

- статті24 Закону України "Про електроенергетику" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якою встановлено, що енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії).

- пунктом 1.2 Правил користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 зі змінами і доповненнями (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), (далі - ПКЕЕ), якою встановлено, що недовідпущена електрична енергія - різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у певний період відповідно до договору, і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період, що виникла в результаті перерви в електропостачанні, у тому числі при відключеннях та обмеженнях;

- cтаттями 258, 267, 549 ЦК України.

Також судом першої інстанції було враховано преюдиційні факти, що були встановлені рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.04.2019 у справі №909/1082/18, яке набрало законної сили та правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 23.08.2018 у справі № 908/2068/17 (пункт 27 згаданої постанови), від 10.05.2019 у справі №909/1032/18.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ББМ-Долина" вважає оскаржене рішення винесене з порушенням ст. 236 ГПК України. Зокрема, апелянт вважає, що строк позовної давності в частині стягнення двократної вартості недовідпущеної електричної енергії за період з 08.08.2017 по 31.12.2018 не пропущено, оскільки порушення було триваючим та тривало з 08.08.2017 року до 21.10.2019 року.

Просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2020 року у справі №909/701/20 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача 560 961,86 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 справу №909/701/20 було передано на розгляд колегії суддів: Гриців В.М.(головуючий суддя), Бонк Т.Б., Бойко С.М.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 22 березня 2020 року поновив Товариству з обмеженою відповідальністю "ББМ-Долина" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2021 року у справі № 909/701/20. Відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ББМ-Долина" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2021 року у справі № 909/701/20. Зупинив дію рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2021 року у справі № 909/701/20 до завершення апеляційного провадження.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2021 призначено розгляд справи на 17 червня 2021 року.

У зв`язку із перебуванням судді Гриців В.М. на лікарняному, судове засідання 17 червня 2021 року не відбулося.

Розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №403 від 22.06.2021 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Бойко С.М. призначено проведення автоматизованої заміни складу суду для розгляду апеляційної скарги (вх.. №01-05/919/21) у справі №909/701/20.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2021 для розгляду справи №909/701/20 визначено склад суду: Гриців В.М. (головуючий суддя), Бонк Т.Б., Зварич О.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 призначено розгляд справи на 22 липня 2021 року.

15 липня 2021 року до суду від представника ТОВ "ББМ-Долина" адвоката Парфан Т.Д. надійшла заява, у якій він просить відкласти розгляд справу у зв`язку із перебуванням у відпустці, розгляд справи призначити після 20 серпня 2021 року.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 розгляд справи відкладено на 09 вересня 2021.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №586 від 08.09.2021 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Бонк Т.Б. призначено проведення автоматизованої заміни складу суду для розгляду апеляційної скарги (вх. №01-05/919/21) у справі №909/701/20.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2021 для розгляду справи №909/701/20 визначено склад суду: Гриців В.М. (головуючий суддя), Якімець Г.Г., Зварич О.В.

У судовому засіданні 09.09.2021, за згодою представників сторін, оголошено перерву до 29.09.2021.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін і вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні з огляду на таке.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ББМ-Долина" мотивовано тим, що в порушення договірних зобов`язань, які виникли між сторонами на підставі договору про постачання електричної енергії №1130 від 01.04.2013, відповідач 07.08.2017 видав розпорядження №270 про припинення електропостачання позивача і провів фактичне відключення. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.04.2019 у справі №909/1082/18 дії ПАТ "Прикарпаттяобленерго" з припинення електропостачання ТОВ "ББМ-Долина" 07.08.2017 визнано протиправними. Таким чином, відповідач порушив право позивача на своєчасне отримання електроенергії згідно умов договору, вчинивши при цьому протиправні дії. Вина відповідача доведена рішенням суду у справі №909/1082/18, яке має преюдиційне значення для сторін у даному спорі. Таким чином, внаслідок порушення відповідачем договірних зобов`язань, за наявності вказаної вини з його боку, до відповідача слід застосувати передбачені договором і законом заходи відповідальності і стягнути з нього двократну вартість невідпущеної електроенергії в сумі 560 961 грн 86 коп. Представник позивача зазначив, що строк позовної давності на звернення до суду позивачем не пропущено, оскільки в даному випадку має місце триваюче правопорушення.

Відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у заявах по суті. Вважав позов безпідставним та необґрунтованим. В спростування позовних вимог послався на те, що ПРРЕЕ не передбачено відповідальність оператора системи розподілу перерахунків споживачем за порушення постачання електричної енергії. Тому, враховуючи зазначене, нарахування у вигляді двократної вартості недовідпущеної електричної енергії проведене позивачем в період 01.01.2019 -21.10.2019 є необґрунтованим та не заслуговує на увагу. Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме порушення п. 6.1.3 договору та п. 7.5 ПКЕЕ несплата рахунків стало підставою проведення вимкнення об`єкту позивача. Нарахування двократної вартості недопущеної електричної енергії передбачає визначення середньодобового обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період на основі фактичних даних (показів) лічильника, та кількості робочих днів з режимом споживання визначених договором. Оскільки, позивачем звіти про фактичні обсяги спожитої електроенергії за розрахунковий період встановлений договором та ПКЕЕ, не подавав то за відсутності таких даних проведення розрахунку обсягу та вартості недовідпущеної електроенергії є неможливим. Неналежний технічний стан мереж ТОВ "ББМ -Долина" є причиною тривалого відновлення надання послуг з розподілу, а також причиною виходу з ладу обладнання АТ "Прикарпаттяобленерго", що було відремонтовано за власні кошти.

Також відповідач зазначив, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з даним позовом та просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, 01.04.2013 між ПАТ "Прикарпаттяобленерго" (постачальник, відповідач) та ТОВ "ББМ-Долина" (споживач, позивач) укладено договір про постачання електричної енергії №1130 (а.с. 3-15).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору постачальник передає енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 132, 5 кВА (кВт), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії: завод ЗБВ - між постачальником та споживачем. Приєднана потужність у точці підключення становить 320,0 кВт.

У розділі 2 договору визначено зобов`язання сторін.

Так, постачальник зобов`язується (п. 2.2.2) постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу"); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін"; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами.

Споживач зобов`язується (п. 2.3):

п. 2.3.1 виконувати умови цього договору;

п. 2.3.2 дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки: 6 роб.дні, 1 зміна, 12 год. в зміні;

п. 2.3.3 оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку 2 "Порядок розрахунків" та додатку 9 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії";

п. 2.3.4 здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком 11 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії";

п. 2.3.5 забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника за пред`явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

У розділі 3 договору сторони визначили права, серед яких:

постачальник має право (п. 3.1):

п. 3.1.1 отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим договором;

п. 3.1.2 обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 цього договору відповідно до порядку, передбаченого ПКЕЕ;

п. 3.1.3 визначити у порядку, передбаченому розділом 5 цього договору, величини споживання електричної енергії та потужності;

споживач має право (п. 3.2):

п. 3.2.2 вимагати відшкодування збитків, завданих споживачу внаслідок порушення постачальником умов цього договору;

п. 3.2.3 вимагати поновлення постачання електричної енергії в установленому порядку після усунення порушень, якщо припинення електропостачання відбулося без розірвання цього договору.

Відповідно до п. 4.1.2 договору у разі перерви в постачанні електричної енергії споживачу з вини постачальника понад встановлені для струмоприймачів відповідної категорії строки, постачальник несе відповідальність перед споживачем у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії.

Згідно з п. 6.1.3 договору електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочі дні у разі відсутності у споживача персоналу для обслуговування електроустановок або договору на обслуговування електроустановок; споживання електричної енергії споживачем після закінчення строку дії цього договору; недопущення споживачем посадових осіб органів, на яких покладено відповідні обов`язки згідно з чинним законодавством, до власних електроустановок або розрахункових засобів обліку електроенергії; несплати споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком 2 "Порядок розрахунків", інших умов, передбачених ПКЕЕ чинним законодавством України.

Згідно з п. 3 додатку 2 до договору про постачання електричної енергії №1130 від 01.04.2013 "Порядок розрахунків" споживач здійснює попередню оплату у терміни, визначені даним договором на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% обсягу постачання електричної енергії, вказаного у додатку 1 на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Розрахунковим періодом вважається період, який починається з 31 числа поточного місяця та триває до 30 числа (включно) наступного місяця. Назва розрахункового періоду, вказана у додатку 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу" визначається назвою календарного місяця, у якому закінчився розрахунковий період.

П.5 вказаного додатку визначено, що обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії визначається у відповідності до вимог Правил користування електричною енергією. у випадку перевищення контрольного показника розрахункового засобу обліку, зафіксованого представником постачальника, над показником розрахункового засобу обліку, поданого в акті про використану електричну енергію за показник розрахункового засобу приймають показник, зафіксований представником постачальника.

У разі неможливості отримання постачальником даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін, вказаний у п. 2 даного додатку до договору про постачання електричної енергії) з вини споживача, в тому числі при не оформленні додатку №6 "Акт про використану електричну енергію" постачальник проводить нарахування за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання споживачем даних протягом наступного розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунків за середньодобовим обсягом споживання електроенергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електроенергії здійснюється постачальником за величиною дозволеної потужності та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку.

Згідно додатку №7 до договору, електропостачання об`єкту споживача здійснюється за третьою категорією надійності електропостачання, дозволена потужність 132,5 кВт.

Пунктом 1 та п. 4 додатку 9 до договору передбачено, що покази засобів обліку відповідно до переліку об`єктів і точок комерційного обліку споживача фіксуються споживачем самостійно 31 числа кожного місяця та оформляються за формою додатку 6 "Акт про використану електричну енергію". Зняття контрольних показників розрахункових засобів обліку може проводитись в будь-який час доби уповноваженими представниками (уповноваженим представником) постачальника.

Договірні обсяги постачання електричної енергії обумовлені додатковим правочином від 09.11.2016 про зміни до договору про постачання електричної енергії №1130 від 01.04.2013.

Як вбачається з копії розпорядження АТ Прикарпаттяобленерго" №270 від 07.08.2017, у зв`язку з несплатою рахунків згідно ДПЕЕ вирішено з 09.00 год 07.08.2017 припинити електропостачання на об`єкти - завод ЗБВ, за адресою м. Долина, вул. 8 -Березня, 10. Заборгованість споживача, згідно вказаного акту становить: 125569 грн 80 коп. - активна електроенергія, 4724 грн 38 коп. - пеня, 16028 грн 34 коп. - перевищення споживання (а.с. 93).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.04.2019 у справі №909/1082/18, яке набрало законної сили згідно постанови Західного апеляційного суду від 12.08.2019, та залишене без змін Постановою Верховного Суду від 05.11.2019, визнано дії ПАТ "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Долинський РЕМ з припинення електропостачання ТОВ "ББМ-Долина" 07.08.2017 протиправними. В частині зобов`язання ПАТ "Прикарпаттяобленерго" відновити електропостачання ТзОВ "ББМ-Долина" суд відмовив.

У справі №909/1082/19 судам встановлено, зокрема:

- станом на 01.03.2017 у ТОВ «ББМ-Долина» при замовленому обсязі постачання електричної енергій 5000 кВт/год. була переплата за спожиту електроенергію в сумі 12072,34 грн;

-27.03.2017 інспектором Долинського РЕМ проведено контрольний огляд розрахункового засобу обліку електричної енергії ТзОВ «ББМ-Додина» та складено акт про проведення контрольного огляду розрахункового засобу обліку електричної енергії, в якому зафіксовано показники лічильника;

- в акті зазначено, що при проведені контрольного огляду був присутній енергетик Хрептик О.М., який з даним актом ознайомився та підписав його. По даних контрольного огляду станом на 27.03.2017 споживання електроенергії Споживача становило 9393 кВт*год;

- 31.03.2017 представником Споживача ТОВ «ББМ-Долина» в Долинський РЕМ телефонограмою подано покази лічильника, згідно яких спожита електроенергія становила 13268 кВт*год;

- на підставі переданих даних сформовано Акт про використану електроенергію та видано рахунок за спожиту електроенергію та рахунок на попередню оплату на квітень місяць 2017 року;

- позивач замовив на березень 2017 року обсяг постачання електроенергії в кількості 5000кВт*год., за даними енергопостачальної організації спожито 13268 кВт*год. Тому у відповідності до її.6.16 ПКЕЕ та п.4.2.2 договору (у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період споживачі сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини) позивачу виписано рахунок за понадлімітне споживання в кількості 8268 кВт*год на суму 16028 грн 34 коп., повідомлення про перевищення договірної (скоригованої) величини споживання по договору та направлено рекомендованим листом;

за квітень 2017 року представником споживача подано дані показників лічильника, згідно з якими у вказаному періоді спожито електроенергію в кількості 775кВт*год;

- на підставі отриманих даних відповідач сформував акт про використану електроенергію та видав рахунок на оплату за електроенергію на суму 1483 грн 56 коп. та рахунок на попередню оплату;

- 24.04.2017 Споживачем проведено оплату за спожиту електроенергію в сумі 11631 грн 68 коп.;

- оскільки оплати за березень та квітень місяць 2017 року Споживачем в повному обсязі не були проведені, то 05.05.2017 всі попередньо описані рахунки (за березень 2017 та квітень 2017 року) направлено рекомендованим листом на адресу м. Долина, вул.8-Березня, 10;

- в травні 2017 року позивач не подав енергопостачальнику звіт про використану електричну енергію;

- у зв`язку із не допуском Споживачем працівників відповідача до приладу обліку для проведення контрольного огляду та зняття його показів складено акт про недопуск від 26.05.2017;

- за травень 2017 року відповідач провів розрахунки за спожиту електричну енергію відповідно до вимог пункту 6.39 ПКЕЕ та додатку 2 до договору за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період;

- сформовані рахунки та повідомлення про припинення електропостачання направлені на адресу м. Долина, вул. 8-Березня, 10;

- у червні 2017 позивач повторно не подав в останній день календарного місяця звіт про спожиту електроенергію. Крім того, повторно не допускав працівників відповідача до приладу обліку, про що було складено акти про недопуск від 12.06.2017 та від 22.06.2017;

- Пунктом 6.39 ПКЕЕ зазначено, що у разі якщо Споживач не подав покази засобів обліку в термін, зазначений в додатку 2 до договору, то Постачальник проводить нарахування обсягу спожитої електроенергії за величиною дозволеної до використання потужності та кількістю годин роботи Споживача без подальшого перерахунку;

- звіт з показами засобів обліку позивач подав 04.07.2017 листом №15 від 03.07.2017;

- з врахуванням вищевказаного, розрахунки за спожиту електроенергію у червні 2017 року проведено за величиною дозволеної потужності та кількістю годин роботи Споживача, відповідно до вимог пункту 6.39 ПКЕЕ. Перерахунок за спожиту електричну енергію в травні 2017 року відповідно до фактичних показів електролічильника проведено не було;

- рахунки (за електроенергію в кількості 43924кВт*год за червень на суму 108413 грн 04 коп., на попередню оплату за електроенергію на липень) та повідомлення про припинення електропостачання відповідач направив позивачу рекомендованим листом;

- 01.07.2017 оформлено акт звірки взаєморозрахунків між філією АТ «Прикарпаттяобленерго» Долинський РЕМ та ТОВ «ББМ-Долина» та направлено Споживачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який 29.07.2017 особисто отримав директор Петрів В.Р.;

- 13.07.2017 директор ТОВ «ББМ-Долина» Петрів В.Р. не допустив працівників АТ до приладу обліку, що зафіксовано актом про недопуск;

- 31 липня 2017 року інспектором Долинського РЕМ в присутності директора ТОВ «ББМ-Долина» Петріва В.Р. знято контрольні покази лічильника, згідно з яким зафіксовано споживання електроенергії в кількості 3178 кВт*год на суму 9771 грн 31 коп. На підставі цього було сформовано акт про використану електричну енергію за липень, рахунок за спожиту електроенергію за липень та рахунок на попередню оплату за електроенергію на серпень 2017 року, які було відправлено позивачу рекомендованим листом;

- у липні 2017 року ліміт споживання електроенергії згідно даних додаткового правочину від 09.11.2016 до договору погоджено в кількості 3000кВт*год. Згідно акту проведення контрольного огляду розрахункового засобу обліку позивач перевищив договірні обсяги постачання електричної енергії у липні 2017 року в кількості 178 кВт*год;

- відповідно до п.4.2.2 договору був виписаний рахунок за перевищення договірних величин споживання №2301130/4 від 07.08.2017 на суму 456 грн 07 коп. та повідомлення про перевищення договірної (скоригованої) величини споживання електроенергії по договору та відправлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

- по заяві позивача АТ «Прикарпаттяобленерго» знято контрольні покази електролічильника №3063298 за період з 31.07.2017 по 07.08.2017, на підставі цих показів визначено загальний обсяг електроспоживання за цей період та проведено розрахунок в кількості 118кВт*год та сформовано рахунок за спожиту ТОВ «ББМ-Долина» електроенергію №2301130/1 від 30.11.2017;

- за розрахунками відповідача в період з 01.03.2017 по 07.08.2017 загальна сума боргу за спожиту електроенергію ТОВ «ББМ-Долина» склала 116719 грн 79 коп.;

- у зв`язку з наявністю неоплаченої заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01 березня 2017 року по 07 серпня 2017 року АТ «Прикарпаттяоблснерго» 27.07.2017 відправило на адресу позивача повідомлення про припинення електропостачання;

- на підставі повідомлення про припинення електропостачання згідно розпорядження про припинення електропостачання №270 від 07.08.2017 об`єкт ТОВ «ББМ-Долина» 07 серпня 2017 року о 15 год. 15 хв. вимкнено за несплату рахунків.

Також Господарський суд Івано-Франківської області у справі №909/1082/18, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, встановив:

- що контрольний огляд розрахункового засобу обліку (лічильника №03721304) 27.03.2017 відповідачем проведено з порушенням визначеного Правилами порядку, а саме: не вказано підстави для проведення контрольного огляду та проведення такого огляду без присутності уповноваженого представника Споживача;

- складений відповідачем акт використання електричної енергії Споживачем за березень 2017 року не може бути належним доказом понадлімітного споживання електроенергії позивачем з огляду на те, що роботи з контрольного огляду засобу огляду засобів обліку та технічні перевірки розрахункових засобів обліку електричної енергії, в порушення п.3.33ПКЕЕ, проводилися у відсутності уповноваженого представника Споживача, оскільки енергетик Хрептик О.М. не був уповноваженим працівником ТОВ «ББМ-Долина»;

- відповідач при повідомленні Споживача про припинення електропостачання порушив умови договору та норми права, які регулюють правовідносини у сфері надання послуг з електропостачання, так як повідомлення про припинення постачання електричної енергії направлено Споживачу 27.07.2017, отримано адресатом 08.08.2017, а 07.08.2017, в порушення умов договору про постачання електричної енергії №1130 від 1 квітня 2013 року та Правил користування електричною енергією (які були чинними на той час), припинено електропостачання установок позивача.

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відновити електропостачання суд відмовив мотивуючи тим, що Постановою Національної комісії, котра здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1443 від 16.11.2018 анульовано АТ «Прикарпаттяобленерго» ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі та постачання електричної енергії, тому з 01 січня 2019 року АТ «Прикарпаттяобленерго» не наділене правом постачати електричну енергію споживачам, що унеможливлює відновлення електропостачання позивачу. У названій частині позовних вимог сторони не оскаржували судове рішення.

Верховний Суд, у постанові від 05.11.2019, залишив без задоволення касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.04.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 у справі №909/1082/18 без змін.

Водночас Касаційний господарський суд зазначив, що суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що контрольний огляд розрахункового засобу обліку (лічильника №03721304) Підприємством проведено з порушенням пункту 3.33 ПКЕЕ, а саме не вказано підстави для проведення контрольного огляду та проведення такого огляду без присутності уповноваженого представника споживача, залишивши поза у вагою те, що в матеріалах справи наявні акти про проведення контрольного огляду розрахункового засобу обліку електричної енергії як за участю енергетика Хрепника О.М. (27.03.2017) так і за участю директора Товариства Петріва В.Р. (31.07.2017), тобто не обґрунтували відхилення актів складених за участю директора Товариства Петріва В.Р..

Однак вказані обставини не призвели до прийняття незаконних рішень судами попередніх інстанцій, оскільки ними встановлено інші обставини, які є самостійними підставами для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Підприємства з припинення електропостачання установок Товариства, а саме, що повідомлення про припинення постачання електричної енергії направлено Товариству 27.07.2017, яке отримано адресатом 08.08.2017, а відключення відбулося 07.08.2017.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відновити електропостачання, то Касаційний господарський суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для її задоволення, оскільки постановою НКРЕ від 16.11.2018 №1443 анульовано ліцензію Підприємства на право здійснення господарської діяльності з передачі та постачання електричної енергії, тобто з 01.01.2019 Підприємство не наділене правом постачати електричну енергію споживачам, що унеможливлює відновлення електропостачання Товариству.

Судом першої інстанції проаналізовано копію акту про проведення контрольного огляду розрахункового засобу обліку електричної енергії №03721304 від 31.07.2017, підписаного директором Петрівим В.Р. Позивачем не заперечується факт підписання вказаного акту директором споживача.

Так, у вказаному акті зафіксовано покази лічильника - Т1 = 1249, 90; Т2 =2398,81; Т3 = 1579, 88 - Т3. Порушень споживача, які входять до комплексу робіт під час контрольного огляду засобу огляду, визначених пунктом 1.2 ПКЕЕ (чинних на час виникнення спірних правовідносин) у вказаному акті не зазначено.

Акту порушень, згідно п. 6.41 ПКЕЕ, виявлених під час контрольного огляду 31.07.2017 матеріали справи не містять.

Разом з тим, акт за наслідками проведення контрольного огляду розрахункового засобу обліку електричної енергії 31.07.2017 складено вже після направлення споживачу 27.07.2017 повідомлення про припинення постачання електричної енергії.

Як вбачається з копії акту про використану електричну енергію за липень 2017 року, споживачу нараховано до сплати 9771 грн 31 коп. Попередні покази лічильників у даному акті зазначено: Т1=1230; Т2= 2398, 81; Т3 =1590, що відповідають поточним показникам лічильника, відображеним в акті за квітень 2017 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що станом на 01.03.2017 у ТОВ «ББМ-Долина» була переплата за спожиту електроенергію в сумі 12072,34 грн; 30.03.2017 Споживачем проведено оплату за спожиту електроенергію в сумі; 24.04.2017 - в сумі 11631,68 грн; 03.07.2017 - проведено оплату в сумі 8639 грн, а 31.07.2017 - 3500 грн. Отже, загальна сума оплати за період з березня по липень 2017 року склала 36999,72 грн.

Для розрахунку вартості недовідпущеної електричної енергії позивач надав акти про використану електричну енергію за період з 01.01. 2016 по 01.12.2016 роки згідно договору № 2301130 від 01.04.2013 (а.с. 16-23).

Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Статтею 24 Закону України "Про електроенергетику" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії).

За положеннями ст. 26 вказаного Закону, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Пунктом 1.2 Правил користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 зі змінами і доповненнями (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), (далі - ПКЕЕ) встановлено, що недовідпущена електрична енергія - різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у певний період відповідно до договору, і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період, що виникла в результаті перерви в електропостачанні, у тому числі при відключеннях та обмеженнях.

Відповідно до п. в) ч. 5 п. 5.6 ПКЕЕ, за необхідності до договору про постачання електричної енергії додається перелік випадків, коли постачання електричної енергії може бути обмежене споживачу, та порядок обмеження.

За положеннями п. 7.1 ПКЕЕ, електрична енергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами. Обмеження в споживанні електричної енергії, а також вживання заходів щодо регулювання постачання електричної енергії споживачам здійснюється в порядку, встановленому законодавством України.

Згідно з п.7.5 ПКЕЕ постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов`язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі, зокрема: недопущення до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади та/або електропередавальної організації, на яких покладено згідно з законодавством України та/або договором відповідні обов`язки; несплати рахунків відповідно до умов договорів.

Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

Дії АТ "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Долинський РЕМ з припинення електропостачання ТОВ "ББМ-Долина" 07.08.2017 визнано протиправними рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.04.2019 у справі №909/1082/18, яке набрало законної сили.

Двократна вартість недовідпущеної електроенергії є наслідком (відповідальністю) порушення енергопостачальником зобов`язання, передбаченого у договорі, а відтак має правову природу штрафної санкції за порушення договірного зобов`язання та носить грошовий характер.

Відповідний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.08.2018 у справи № 908/2068/17 (пункт 27 згаданої постанови), від 10.05.2019 у справі №909/1032/18.

Позивач нарахував штрафну санкцію за період з 08.08.2018 по 21.10.2019 (дата отримання позивачем від відповідача договору на розподіл електроенергії).

Разом з тим, у справі №909/1082/18 суд дійшов висновку, що з 01.01.2019 АТ "Прикарпаттяобленерго" не наділене правом постачати електричну енергію споживачам, що унеможливлює відновлення електропостачання Товариству. Відповідно, підстави для стягнення з відповідача двократної вартості не відпущеної електроенергії з 01.01.2019 по відсутні.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вимога щодо стягнення двократної вартості недовідпущеної електричної енергії обґрунтована за період з 08.08.2018 по 31.12.2018. За період з 01.01.2019 по 21.10.2019 вимога про стягнення двократної вартості недовідпущеної електричної енергії є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог про стягнення двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, посилаючись на сплив встановленого статтею 258 ЦК України спеціального річного строку позовної давності для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 1 ч. 21 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 статті 230 ГК України також встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, стягувана сума у вигляді двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання за своєю правовою природою є штрафною санкцією (неустойкою), тому для її стягнення застосовується спеціальний річний строку позовної давності.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У даному випадку позивач довідався про порушення свого права 07.08.2017, коли було припинено електропостачання. Порушення було триваючим і закінчилося 31.12.2018, оскільки з 01.01.2019 АТ "Прикарпаттяобленерго" не наділене правом постачати електричну енергію споживачам, що унеможливило відновлення електропостачання позивачу.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача двократної вартості недовідпущеної електричної енергії 11.08.2020.

Отже, річний строк для стягнення зазначеної штрафної санкції за період з 08.08.2017 по 31.12.2018 позивачем пропущено.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суд першої інстанції про те, що в частині стягнення двократної вартості недовідпущеної електричної енергії за цей період належить відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності, а за період з 01.01.2019 по 21.10.2019 у зв`язку з необґрунтованістю.

Частинами 1-3 ст. 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 2 статті 86 ГПК України).

Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на порушення судом першої інстанції вимог ст. 236 ГПК України з підстав викладених вище.

Також апеляційний суд відхиляє твердження позивача-апелянта про безпідставність застосування судом першої інстанції строку позовної давності в частині стягнення двократної вартості недовідпущеної електричної енергії за період з 08.08.2017 по 31.12.2018 та відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з 01.01.2019 по 21.10.2019 з наступних підстав.

Суд першої інстанції, як і позивач, посилався на преюдиційні факти встановлені рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.04.2019 у справі №909/1082/18.

Відповідно до постанови Верховного Суду по справі №761/29966/16-ц від 18.12.2019 касаційний суд вказав, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Верховний Суд у справі №909/1082/18 погодився з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо відновлення електропостачання, оскільки постановою НКРЕ від 16.11.2018 №1443 анульовано ліцензію Підприємства на право здійснення господарської діяльності з передачі та постачання електричної енергії, тобто з 01.01.2019 Підприємство не наділене правом постачати електричну енергію споживачам, що унеможливлює відновлення електропостачання Товариству.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано посилався на факти встановлені рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.04.2019 у справі №909/1082/18 та постановою Верховного Суду при відмові в задоволенні позовних вимог щодо стягнення двократної вартості недовідпущеної електричної енергії за період з 01.01.2019 по 21.10.2019.

У ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення ст. 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу: або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності; або, за наявності поважних причин її пропущення, захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Порівняльний аналіз змісту термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Зазначена правова позиція напрацьована усталеною судовою практикою як ВСУ в постановах від 17.02.2016 у справі № 6-2407цс15, від 01.07.2015 у справі № 6-178гс15, так і ВС, зокрема в постанові від 15.05.2018 у справі № 911/3210/17, від 08.05.2018 у справі № 911/2534/17.

Таким чином посилання позивача апелянта про те, що ним не пропущено строк позовної давності відхиляються апеляційним судом з вказаних підстав.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги викладені обставини справи і приписи закону суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2020 року у справі №909/50/20 ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу залишає без задоволення.

Судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, апеляційни суд покладає на позивача-апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського Івано-Франківської області 02 лютого 2020 року у справі №909/701/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ББМ-Долина" без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на позивача-апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2021 року.

Головуючий суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя Г.Г. Якімець