РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2021Справа № 910/9343/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джорджиа"

до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

про зобов`язання провести перерахунок

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Єременок О.В.

Представники учасників справи

від позивача Бєляєв О.А.

від відповідача Олейнік Н.О.

У судовому засіданні 01.11.2021, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Джорджиа" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправною, на думку позивача, відмовою відповідача здійснити перерахунок орендної плати з огляду на норми законодавства, пов`язані з карантинними обмеженнями.

Ухвалою суду від 16.06.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.06.2021 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 16.06.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.07.2021.

12.07.2021 від відповідача надійшов відзив з додатками, в якому відповідач проти позову заперечує, оскільки, позивачем не доведено неможливість використання орендованого майна, крім того, сторонами було досягнуто згоди про зменшення розміру орендної плати на певний період, про що укладено додаткову угоду.

19.07.2021 відкладено підготовче засідання на 02.09.2021.

09.08.2021від позивача надійшла відповідь на відзив з додатками, в яких зазначено, що відповідачем не доведено використання приміщення за призначенням та у відповідності до мети оренди.

31.08.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких наголошено, що позивач має довести обставини не використання майна та неможливості його використання.

Ухвалою суду від 02.09.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 07.10.2021.

В судовому засіданні 07.10.2021 оголошено перерву до 18.10.2021.

В судовому засіданні 18.10.2021 оголошено перерву до 01.11.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 01.11.2021 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2018 між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія нерухомістю-3" (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1231.

27.12.2018 між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія нерухомість-3" (первісний орендар), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Джордиа" (новий орендар) укладено додаткову угоду до договору оренди нерухомого майна, посвідченого 26 липня 2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим № 1231, про зміну сторони. Додаткова угода посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2088. Сторони обумовили внести зміни до договору оренди, замінивши з 01.01.2019 первісного орендаря на нового орендаря. Починаючи з 01.01.2019 новий орендар приймає на себе всі права та обов`язки первісного орендаря за договором оренди. Орендна плата та вартість спожитих комунальних та експлуатаційних послуг за період з 31.12.2018 сплачується первісним орендарем. Орендна плата, вартість спожитих та експлуатаційних послуг за січень 2019 року та наступні місяці строку оренди сплачується новим орендарем.

Згідно п. 1.1, 1.2, 1.4 договору в порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець передає орендарю, а орендар приймає у тимчасове користування (оренду) приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк. Приміщення, яке передається в оренду за договором, має загальну площу 532,32 кв. м та знаходиться на першому та цокольному поверхах нежилого будинку № 10 літера А за адресою: м. Київ, провулок Музейний, 10. Приміщення включає в себе всі стелі, підлоги, двері. Дверну рами, вікна з рамами та склом, внутрішню поверхню всіх стін, труби, сантехнічне та інше обладнання. Приміщення надається орендареві для використання його у діяльності орендаря з метою розташування закладу ресторанного господарства.

Орендна плата сплачується орендарем на підставі цього договору наступним чином: за період з липня по жовтень 2018 - до 12 числа поточного місяця за поточний місяць, за період з листопада 2018 до завершення строку оренди - авансом до 20 числа поточного місяця за наступний місяць. Вартість спожитих комунальних та експлуатаційних послуг з електропостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення відшкодовується орендарем орендодавцю окремо по тарифам постачальників комунальних послуг за даними лічильників на підставі окремих рахунків, наданих орендодавцем протягом 5 банківських днів з моменту отримання відповідного рахунку. У разі, якщо відсутні технічні можливості визначити фактичне споживання орендарем комунальних послуг, відшкодування комунальних послуг визначається шляхом множення загальних місячних витрат орендодавця на сплату платежів за комунальні послуги на частку орендаря, виражену у відсотковому відношенні площі приміщення до площі об`єкту, що становить 9,5% орендодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів, після отримання відповідної вимоги орендаря надати орендарю розрахунки, які надсилаються комунальними та іншими організаціями орендодавцю на оплату відповідних послуг, що підтверджують розмір витрат на надані послуги. Орендна плата включає усі податки та збори орендодавця, які існують та/або можуть виникнути протягом строку оренди та пов`язані з правом власності орендодавця на приміщення та/або об`єкт, в тому числі, але не виключно, земельний податок на нерухомість тощо (п. 2.4-2.6 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору, цей договір вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення та державної реєстрації та діє до 31.12.2022 включно.

18.03.2020 позивач звернувся до відповідача з листом "Про настання форс-мажорних обставин" № 18/03-20, в якому зазначив, що на виконання протоколу № 10 від 16.03.2020 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради стосовно попередження розповсюдження нової коронавірусної інфекції на території міста Києва ресторан з 17.03.2020 тимчасово припинив діяльність на період до 31.03.2020. Даним листом орендар повідомив орендодавця про настання форс-мажорних обставин та просив перерахувати орендну плату (звільнити від сплати орендної плати) на період карантину та оформити додаткову угоду стосовно цього.

З долученого до матеріалів справи листа Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.03.2020 № 105/02-924/15, адресованого керівникам підприємств, вбачається, що на виконання протоколу № 10 від 16.03.2020 адміністрація повідомляє про наступне: з метою попередження розповсюдження нової коронавірусної інфекції ввести обмежувальні заходи на території міста Києва з 17.03.2020 до 31.03.2020, зокрема щодо роботи закладів громадського харчування, залишити доступними для кур`єрської доставки та самовивозу. Повідомлено, що рішення Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради є обов`язковими для виконання підприємствами, розташованими на території міста Києва.

11.08.2020 відповідач направив позивачу лист № Е.18.0.0/4-140361 з пропозицією встановлення орендної плати у розмірі 70% від обумовленої договором на період з 01.04.2020 по 31.05.2020 шляхом підписання відповідної додаткової угоди.

13.08.2020 позивач звернувся до відповідача з листом № 13/08-20, в якому просив припинити дію договору оренди на період з 17.03.2020 по 24.06.2020 та звільнити від сплати орендної плати на період дії форс-мажорних обставин (карантину). 24.06.2020 позивач відновив роботу приміщення за умови виконання ряду обмежень, а тому просив надати знижку 30% на орендну плату з 24.06.2020 до закінчення дії карантину.

До матеріалів справи долучено сертифікат № 3000-20-1351 про форс-мажорні обставини, виданий Київською торгово-промисловою палатою, яким засвідчено форс-мажорні обставини: установлення карантину на всій території України на період з 12.03.2020 по 31.07.2020 та призупинення діяльності підприємства. Товариству з обмеженою відповідальністю "Джордиа" підтверджено період дії форс-мажорних обставин з 17.03.2020 по 24.06.2020, що зумовили неможливість виконання обов`язку щодо використання основного приміщення як закладу ресторанного господарства відповідно до п. 1.4 договору оренди нерухомого майна. Неможливість виконання договору підтверджена прийнятими нормативно-правовими актами, наказами ТОВ "Джорджиа": "Про призупинення діяльності ТОВ "Джорджиа" від 16.03.2020 № 2-К; "Про надання відпустки без збереження заробітної плати" від 16.03.2020 № 2-В та від 27.03.2020 № 3-В; "Про переривання відпустки без збереження заробітної плати у зв`язку з оголошенням карантину та надання працівникам дозволу на виконання своїх посадових обов`язків під час оголошення Урядом України карантину на всій території України" від 16.06.2020 № 3/1-К; "Про відновлення обслуговування клієнтів в приміщенні ресторану "Сулугуні" (ТОВ "Джорджиа")" від 24.06.2020 № 3/6-К.

Листом від 26.08.2020 № Е.18.0.0.0/4-150773 відповідач повідомив позивача про неможливість припинення дії договору на період з 17.03.2020 по 24.06.2020 та надання знижки 30% орендної плати з 24.06.2020 до закінчення дії карантину, оскільки, орендарем використовувалось приміщення.

Позивач надав відповідь листом від 03.09.2020 № 03/09-20, яким просив перерахувати орендну плату за березень 2020, яка була сплачена у повному обсязі та переглянути нарахування з 01.04.2020 по 24.06.2020 шляхом звільнення від орендної плати та надання знижки у розмірі 30 % до закінчення дії карантину, про що підписати додаткові угоди. Позивач вказав, що через обмеження не використовував приміщення за цільовим призначенням (17.03.2020-23.06.2020), що підтверджується банківською випискою про рух коштів.

14.09.2020 відповідач звернувся до позивача з претензією № Е.18.0.0.0/4-200914/1974 про сплату заборгованості з орендної плати у розмірі 1023735,58 грн.

29.09.2020 відповідач надав відповідь № Е.18.0.0.0/4-200929/2287 позивачу на лист від 03.09.2020 № 03/09-20, в якій повідомив про звернення з претензією та обов`язок орендаря сплачувати орендну плату.

У відповідь на претензію відповідача позивач просив врахувати його економічний стан та не нараховувати штрафні санкції та надати раніше запропоновану знижку у розмірі 30% на квітень та травень 2020 року (лист від 23.09.2020 № 23/09-20).

Відповідачем було направлено відповідь позивачу з додатковою угодою щодо знижки у розмірі 30% на орендну плату (лист від 24.11.2020 № Е18.0.0.0/4-201124/13015).

Відповідач повторно звернувся до позивача з претензією від 23.12.2020 № Е.18.0.0.0/4-201223/3202 на загальну суму 767682,17 грн та вимагав погасити заборгованість з орендної плати та сплатити штрафні санкції.

Листом від 30.11.2020 № 30/11-20 позивач просив позивача надати знижку на орендну плату за листопад, грудень та надати відстрочку на погашення боргу до квітня 2021.

Листом від 24.12.2020 № 24/12-20 позивач просив відповідача припинити дію договору оренди на період з 08.01.2021 по 24.01.2021, в зв`язку з посиленням карантинних обмежень, про що укласти додаткову угоду. Вказане прохання мотивовано листом Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 17.12.2020 № 105/01-2371/В-010, в якому зазначено про заборону діяльності закладів громадського харчування, крім надання послуг громадського харчування шляхом адресної доставки та на винос.

Листом від 18.01.2021 № 18/01-21 позивач просив відповідача надати знижку 30% на весь період дії карантину, погодити графік погашення заборгованості та не нараховувати штрафні санкції.

Листом від 10.03.2021 № Е.18.0.0.0/4-21310/13765 відповідач повідомив позивача, що приміщення орендарем використовувалось, що підтверджується споживанням житлово-комунальних послуг, в зв`язку з чим відсутні підстави для перерахування орендної плати. Відповідач наполягав на виконанні вимог повторної претензії.

Листом від 13.04.2021 № 13/04-21 позивач просив відповідача надати знижку на орендну плату та мирно вирішити спір.

Відповідачем до матеріалів справи долучено акти не використання приміщення до договору оренди нерухомого майна від 26.07.2018 датовані 10.11.2020, якими сторони підтвердили надання послуг оренди у розмірі 70% протягом 01.04.2020 до 30.04.2020 та з 01.05.2020 до 31.05.2020 і застосування на цей період плати за користування приміщенням у розмірі 70% від плати, встановленої договором.

Додатковою угодою № 3 від 10.11.2020 сторони обумовили зменшений розмір орендної плати за квітень та травень 2020 року.

Відповідачем до матеріалів справи долучено рахунки виставлені відповідачем позивачу щодо сплати житлово-комунальних послуг та платіжні доручення в підтвердження здійснення орендарем оплат по відшкодуванню житлово-комунальних послуг.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що майно за договором оренди було передано для розміщення закладу ресторанного господарства, і позивач не мав права використовувати майно за його цільовим призначенням під час карантину, а тому не здійснював підприємницьку діяльність з використання орендованих приміщень за договором № 1231 від 26.07.2018 з 17.03.2020 у зв`язку з запровадженням постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 на території України карантину.

За наведених обставин позивач просить суд зобов`язати відповідача провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна від 26.07.2018 укладеного між АТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Управляюча компанія нерухомість-3" та додатковою угодою від 27.12.2018 про зміну сторони на ТОВ "Джорджиа" та встановити її за період з 17.03.2020 до 15.06.2020 та за період з 08.01.2021 до 24.01.2021 на рівні фактичних витрат на утримання майна; встановити орендну плату на період з 15.06.2020 до 08.01.2021 та на період з 25.01.2021 до 01.06.2021 у розмірі 50% від розміру орендної плати визначеної у п. 2.2 цього договору.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, позивачу на підставі Договору передано в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 532,32 кв. м, що знаходиться на першому та цокольному поверхах нежилого будинку № 10 літера А за адресою: м. Київ, провулок Музейний, 10.

Вказане нежитлове приміщення передано позивачу в оренду з метою розташування закладу ресторанного господарства.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (в редакції постанови КМУ № 215 від 16.03.2020) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 установлено з 12 березня на усій території України карантин.

Зокрема, вказаною постановою заборонено:

з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Пунктом 3 Постанови № 211 в редакції від 25.03.2020 заборонено до 24 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торговельної діяльності та діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Частиною 2 пункту 8 Постанови № 211 в редакції від 14.05.2020 заборонено до 22.05.2020 роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, крім: діяльності з надання послуг громадського харчування на відкритих (літніх) майданчиках, у тому числі під тентами, на верандах, за умови забезпечення дотримання відстані не менш як 1,5 метра між місцями для сидіння за сусідніми столами та розміщення не більш як чотирьох осіб за одним столом (без урахування дітей віком до 14 років), діяльності з надання зазначених послуг із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос за умови, що суб`єкт господарювання, який провадить таку діяльність, є оператором ринку харчових продуктів відповідно до Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", та за умови забезпечення персоналу засобами індивідуального захисту (зокрема захист обличчя, очей, рук) і перебування відвідувачів, крім часу приймання їжі, у засобах індивідуального захисту, зокрема респіраторах або захисних масках, у тому числі виготовлених самостійно, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Як встановлено судом, у зв`язку з введенням карантину постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, Товариством з обмеженою відповідальністю "Джорджиа" було прийнято накази: "Про призупинення діяльності ТОВ "Джорджиа" від 16.03.2020 № 2-К; "Про надання відпустки без збереження заробітної плати" від 16.03.2020 № 2-В та від 27.03.2020 № 3-В; "Про переривання відпустки без збереження заробітної плати у зв`язку з оголошенням карантину та надання працівникам дозволу на виконання своїх посадових обов`язків під час оголошення Урядом України карантину на всій території України" від 16.06.2020 № 3/1-К; "Про відновлення обслуговування клієнтів в приміщенні ресторану "Сулугуні" (ТОВ "Джорджиа")" від 24.06.2020 № 3/6-К, що в тому числі підтверджується сертифікатом № 3000-20-1351 про форс-мажорні обставини, виданим Київською торгово-промисловою палатою.

Розділом 8 договору передбачено, що до форс-мажорних обставин належать: обставини непереборної сили або події надзвичайного характеру, такі як війна, пожежа, повінь, землетрус; заборонні заходи вищих законодавчих та/або виконавчих органів державної влади, що виникли після укладення цього договору та які сторони не могли передбачити або запобігти їм вжитими заходами, якщо ці обставини вплинули на виконання ними своїх зобов`язань за даним договором. У цьому випадку термін виконання зобов`язань за договором змінюється за взаємною згодою, про що сторони укладають додаткову угоду до цього договору (п. 8.1). У разі виникнення зазначених у п. 8.1 договору обставин сторони протягом 5 календарних днів письмово повідомляють одна одну про наявність цих обставин, підтверджуючи це відповідними офіційними документами. Якщо сторони без поважних причин не сповістили у зазначений строк про виникнення форс-мажорних обставин, то вони у подальшому не мають права вимагати зміни строків виконання умов цього договору (п. 8.2). Якщо форс-мажорні обставини тривають понад 3 місяці, то сторони можуть прийняти рішення про зміну строків виконання умов цього договору або про його припинення, про що укладається додаткова угода (п. 8.3). Сторони не несуть відповідальності за порушення зобов`язання, якщо таке порушення сталось внаслідок дії форс-мажорних обставин за умови належного виконання сторонами пункту 8.2 цього договору (п. 8.4).

Отже, згідно умов договору, наявність форс-мажорних обставин є підставою для відстрочення виконання договірних зобов`язань, або для припинення договірних відносин, проте, не є підставою для звільнення орендаря від сплати орендної плати.

Однак, сертифікатом ТПП, долученим до матеріалів справи, додатково підтверджено обставини не можливості здійснення позивачем господарської діяльності в період з 17.03.2021 по 15.06.2021.

З урахуванням обмежень встановлених постановою КМУ № 211 зі змінами та доповненнями та прийнятими на їх виконання наказами позивача, за цільовим призначенням, передбаченим у договорі оренди, об`єкт оренди в період з 17.03.2020 по 15.06.2020 не міг використовуватись орендарем у повному обсязі, оскільки, в період з 17.03.2020 по 05.05.2020 заклади громадського харчування могли працювати лише шляхом здійснення адресної доставки замовлень та замовлень на винос. З 05.05.2020 було дозволено працювати крім зазначеного ще й літнім майданчикам.

В подальшому, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Підпунктом 13 пункту 2 та підпунктом 1 пункту 3 вказаної постанови (в редакції від 09.12.2020) передбачено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: 13) розміщення відвідувачів у закладах громадського харчування на відстані меншій, ніж 2 метри між місцями для сидіння за сусідніми столиками та більш як чотири особи за одним столом (без урахування дітей віком до 18 років), за умови, що відвідувачі заходять до закладу і пересуваються по ньому з вдягненими засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовленими самостійно (крім часу сидіння за столом для приймання їжі та/або напоїв). Додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється: 1) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень, замовлень на винос та закладів громадського харчування в аеропортах.

Отже в період з 08.01.2021 по 25.01.2021 з огляду на введені Кабінетом Міністрів України проти карантинні заходи, позивач не міг використовувати орендоване приміщення за цільовим призначенням, обумовленим у договорі.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19" від 16 червня 2020 року № 692-IX, який набрав чинності 16.07.2020, пункт 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: "14. Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.

Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді".

Відповідно до ч. 4, 6 статті 762 Цивільного кодексу України наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що позивач, починаючи з 17.03.2020 до 15.06.2021 та з 08.01.2021 до 24.01.2021 не використовував у повному обсязі майно, що знаходиться на першому та цокольному поверхах нежилого будинку № 10 літера А за адресою: м. Київ, провулок Музейний, 10, яке передане йому в оренду згідно Договору оренди № 1231 від 26.07.2018 за цільовим призначенням у зв`язку з веденням карантину постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 та обмежень щодо роботи закладів громадського харчування (тільки адресна доставка та на винос). Отже орендна плата за використання нежитлового приміщення згідно положень п. 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України підлягає зменшенню до фактичних витрат на утримання вказаного майна (плата за землю, комунальні послуги) зокрема за заявлені періоди з 17.03.2020 до 15.06.2021 та з 08.01.2021 до 24.01.2021.

Таким чином, враховуючи що позивач, зокрема в період з 17.03.2020 до 15.06.2021 та з 08.01.2021 до 24.01.2021 не використовував у своїй підприємницькій діяльності майно, що знаходиться на першому та цокольному поверхах нежилого будинку АДРЕСА_1 , передане йому в оренду згідно договору оренди № 1231 від 26.07.2018 за цільовим призначенням у повному обсязі у зв`язку з веденням карантину постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, та відповідних обмежень і заборон роботи закладів громадського харчування (за вказаним цільовим призначенням було передано майно в оренду), а законом визначено право позивача на зменшення до фактичних витрат на утримання вказаного майна, це свідчить про наявність порушеного права позивача на момент його звернення, у зв`язку з чим вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, за період з 17.03.2020 до 15.06.2021 та з 08.01.2021 до 24.01.2021 та встановити її на рівні фактичних витрат на утримання майна, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо того, що сторони досягли згоди з приводу зменшення орендної плати на 30% на квітень, травень 2020 року, уклавши відповідну додаткову угоду, судом не приймаються до уваги, оскільки, підписання додаткової угоди не позбавляє позивача права на зменшення орендної плати до фактичних витрат на утримання майна на підставі п. 14 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Щодо заперечень відповідача з приводу того, що позивачем не доведено неможливість використання і що орендоване майно використовувалось про що свідчить споживання житлово-комунальних послуг, суд зазначає, що п. 14 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено право на зменшення орендної плати до фактичних витрат у разі неможливості використання майна в повному обсязі. Тобто за умови часткового використання майна, орендар все одно має права передбачені зазначеним пунктом. Крім того, в підтвердження споживання комунальних послуг суду було надано лише рахунки виставлені відповідачем, які не є документами, що підтверджують факт споживання та обсяг наданих комунальних послуг. Оплата позивачем виставлених рахунків також не свідчить про надання і споживання комунальних послуг.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суду також не було надано доказів притягнення позивача до відповідальності за порушення карантинних обмежень та заборон встановлених Кабінетом Міністрів України, в зв`язку з чим суд вважає доведеним ті обставини, що з не залежних від позивача причини він не міг використовувати орендоване майно у повному обсязі, з огляду на цільове призначення оренди та встановлених КМУ обмежень, що гадає йому право вимагати зменшення орендної плати до фактичних витрат на обслуговування майна.

Судом встановлено наявність обставин, передбачених п. 14 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (встановлення карантину, запровадження обмежень та заборон, які спричинили неможливість використання в підприємницькій діяльності наймача орендованого нерухомого майна в повному обсязі), які надають право орендарю ініціювати зменшення розміру орендної плати до фактичних витрат на утримання майна, що зумовлює задоволення позову у зазначеній вище частині.

Щодо позовної вимоги про встановлення орендної плати на рівні 50%, мотивоване Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину.

Відповідно до п.1, 2. Постанови № 611 установлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2: 1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1. Орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

Додаток № 1 визначено як "Перелік орендарів, які звільняються від орендної плати за користування нерухомим державним майном".

Позивачем не надано суду доказів того, що орендоване ним приміщення що знаходиться на першому та цокольному поверхах нежилого будинку № 10 літера А за адресою: м. Київ, провулок Музейний, 10 є державною власністю. Власником майна є позивач, про що в тому числі зазначено в п. 1.2 договору оренди.

З огляду на зазначене, умови постанови № 611 не застосовуються до правовідносин, що склались між сторонами у даній справі, а тому в частині позовних вимог про встановлення орендної плати на рівні 50% за період з 15.06.2020 до 08.01.2021 та на період з 25.01.2021 до 01.06.2021, суд відмовляє.

З вищезазначеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїм вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Щодо заявлених позивачем до відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн. суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із вимогами п.п. 1-2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обставини щодо надання правової допомоги підтверджені наданим до матеріалів справи договором про надання правничої допомоги № 02062021 від 02.06.2021, укладеним між адвокатом Біляєвим О.А та ТОВ "Джорджиа" та додатковою угодою № 1 від 02.06.2021, якою обумовлено суму гонорару адвоката у даному спорі в розмірі 14000,00 грн.

Адвокат діє на підставі ордеру серії АА № 139151 від 02.06.2021, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1751 від 29.09.2004.

Слід зазначити, що відповідно дог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 28.12.2020 № 640/18402/19, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Судом також врахована позиція Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові № 922/445/19 від 03.10.2019 дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та проаналізувавши обсяг виконаної адвокатом роботи з надання обумовлених договором про надання правової допомоги послуг, суд вважає обгрунтованим покладення на відповідача витрат з правової допомоги пропорційно сумі задоволених вимог

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Зобов`язати Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; ідентифікаційний код 14360570) провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна від 26.07.2018 укладеного між АТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Управляюча компанія нерухомість-3" та додатковою угодою від 27.12.2018 про зміну сторони на ТОВ "Джорджиа" та встановити її за період з 17.03.2020 до 15.06.2020 та за період з 08.01.2021 до 24.01.2021 на рівні фактичних витрат на утримання майна.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Джорджиа" (01001, м. Київ, провулок Музейний, 10, ідентифікаційний код 42676958) судовий збір у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн 00 коп, витрати на правову допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.

4. В частині позовних вимог про зобов`язання АТ КБ "Приватбанк" провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна від 26.07.2018 укладеного між АТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Управляюча компанія нерухомість-3" та додатковою угодою від 27.12.2018 про зміну сторони на ТОВ "Джорджиа" та встановити її на період з 15.06.2020 до 08.01.2021 та на період з 25.01.2021 до 01.06.2021 у розмірі 50% від розміру орендної плати визначеної у п. 2.2 цього договору - відмовити.

5.Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.11.2021

Суддя І.В. Усатенко