ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.11.2021 Справа № 905/1259/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Вовк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1»

про: стягнення штрафу у розмірі 180630,00грн

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В

Стислий зміст і підстави позовних вимог

29.06.2021, шляхом надіслання поштового відправлення Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - РФ «Донецька залізниця») звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (далі - ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1») про стягнення штрафу у розмірі 180630,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невірне зазначення відповідачем маси відправленого вантажу за накладними №№52578200, 52578218, що підтверджується комерційними актами №№486202/25, 486202/26 від 13.01.2021, наслідком чого є нарахування штрафу за невірно зазначену масу вантажу на підставі ст.118 Статуту залізниць України.

Заявлені вимоги позивач нормативно обґрунтовує посиланням на статті 4, 12, 42, 46, 162, 163, 164 ГПК України, статті 6, 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п. 5.5 розділу 4 Правил перевезень вантажів.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2021 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.07.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви/

Ухвалою суду від 13.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1259/21; справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 02.09.2021.

Ухвалою від 02.09.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 21.09.2021.

Ухвалою від 21.09.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 11.10.2021.

Ухвалою від 11.10.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 26.10.2021.

Ухвалою від 26.10.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 04.11.2021 о 10:30год.

У судове засідання 04.11.2021 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом направлення ухвали суду від 26.10.2021 на електронну адресу останнього, яка зазначена у позовній заяві. Крім того, уповноважений представник позивача був присутнім у судовому засіданні 26.10.2021 та належним чином повідомлений про дату та час наступного судового засідання, про що свідчить особистий підпис останнього на розписці, яка міститься в матеріалах справи.

У судове засідання 04.11.2021 представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом направлення ухвали суду від 26.10.2021 на електронну адресу останнього «», яка міститься на сайті Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (http://ugnodon1.com/kontakti/) з огляду на зупинення розпорядженням керівництва Господарського суду Донецької області №33-р від 30.09.2021, у зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2021 рік та відсутністю знаків поштової оплати, з метою раціонального і цільового використання наявних Господарському суді Донецької області канцелярських товарів, з 01.10.2021 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду, що підтверджується витягом з журналу обліку вихідної електронної пошти від 28.10.21 № 04-19/6170.

Окремо суд зазначає, що під час розгляду справи судом направлялися ухвали суду на адресу місцезнаходження юридичної особи відповідача, та відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду, ухвали суду від 06.07.2021, 13.08.2021, 02.09.2021, 21.09.2021 отримані відповідачем. Крім того, останній надав до суду відзив на позовну заяву. Зазначене свідчить про обізнаність відповідача про наявність спору у суді.

Згідно приписів ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом встановлена відсутність підстав для застосування ч.2 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, що передбачає вичерпний перелік випадків, за наслідками настання яких суд повинен відкласти розгляд справи по суті.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; (ч.3 ст.202 цього Кодексу).

Приймаючи до уваги, що справа розглядається за правилами прощеного позовного провадження з повідомленням сторін про його хід, без виклику уповноважених представників сторін у судове засідання, неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними в ній матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Ухвалення рішення суду відбулось у нарадчій кімнаті у порядку ст.ст.219-220 Господарського процесуального кодексу України.

Позиція учасників процесу

АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в обґрунтування заявлених вимог посилається на невірне зазначення відповідачем маси відправленого вантажу накладними №№52578200, 52578218, що підтверджується комерційними актами №№486202/25, 486202/26 від 13.01.2021.

На шляху прямування на попутній станції Волноваха Донецької залізниці на підставі:

- акту загальної форми № 30374 від 12.01.2021 проведено комісійне переважування: вагону №55224166, відправленого за накладною №52578218, за результатами якого було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою більше документа на 2000 кг; вагону №63115786 відправленого за накладною №52578218 встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою більше документа на 1300 кг; вагону №56498918 відправленого за накладною №52578218 встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою більше документа на 1500 кг, у зв`язку з чим складено комерційний акт від 13.01.2021 №486202/25.

- акту загальної форми №30375 від 12.01.2021 проведено контрольне комісійне переважування вагону №56368848, за результатами якого було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою більше документа на 2050 кг, у зв`язку з чим складено комерційний акт від 13.01.2021 №486202/26.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача штраф за невірно зазначену масу вантажу в накладних №№52578200, 52578218 у розмірі 180630,00грн.

Також, позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача понесені при зверненні з позовом до суду витрати зі сплати судового збору.

На підтвердження зазначених у позові обставин позивач надав суду копії: комерційних актів від 13.01.2021 №486202/26, від 13.01.2021 №486202/25 з копіями означених актів з відмітками про результати видачі вантажу; залізничних накладних №№52578200, 52578218 з копіями означених накладних з відмітками про результати видачі вантажу; актів загальної форми ст. Волноваха від 12.01.2021 №30375, від 12.01.2021 №30374; відомості вагонів; актів загальної форми від 13.01.2021 №92, 96, 95, 93; оперативних повідомлень № 724,768,723,768; виписки з перевішування вагонів по ст. Кривий Торець; протоколу зважування; витягів з Книги обліку контрольних зважувань вантажу у вагоні ф. ГУ-78; технічного паспорту тензометричних 150-т. вагонних вагах ВТВ-1СД ст. Волноваха; наказу №200 від 21.02.2020 ст.Волноваха; технічного паспорту тензометричних 150-т. вагонних ваг ст. Кривий Торець; розпорядження ст.. Кривий Торець №38 від 15.01.21; Витягу з ЄДР Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»; довіреностей №№ 2050, 2519,1539; положення про Регіональну філію «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

23.09.2021 шляхом направлення поштового відправлення відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, оскільки вагони у спірних накладних зважувались відповідачем на справних вагах вагонних №0049, взятих на облік залізницею, що підтверджується відповідним документом - Технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №0361, відомості за результатами такого зважування внесені до залізничних накладних №№52578200, 52578218 від 12.01.2021. Також, представниками залізниці було надано гарантії на справну дію вагового механізму ЗВВТ впродовж між перевірочного інтервалу, з вказаним записом ознайомлений працівник станції відправлення, а отже, на переконання відповідача, ніяких порушень при відправці вантажу ним не допущено, результати зважування маси вантажу проведені на вагах, які пройшли відповідну перевірку, тому перевізний документ заповнено вірно. Разом з тим, відповідач наголошує, що позивачем не надано належним чином засвідченої копії технічного паспорту ЗВВТ, на яких здійснювалось зважування вантажу на станції призначення Кривий Торець та не надано підтвердження проведення держповірки тензометричних 150-т. вагонних вагів ВТВ-1СД по станції Волноваха. Також, відповідач зазначає, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів перебування осіб, які підписали акти загальної форми №№30375, 30374 від 12.01.2021, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Селин Д.А. на станції Волноваха. Крім того, відповідач наголошує, що комерційні Акти від 13.01.2021 підписано ДЗС Довгопольською Г.В., агентом ком. ОСОБА_3 , комерційним агентом ОСОБА_4 , однак із зазначених осіб наказом начальника станції Волноваха від 21.02.2020 № 200 нікому не делеговано право на підписання комерційних актів. Також позивачем не надано доказів, що агент ком. ОСОБА_3 , комерційний агент ОСОБА_4 - є змінними агентами комерційних станцій Волноваха та у день складання комерційних актів від 13.01.2021 №№486202/25, 486202/26 знаходилися на робочому місці, а ОСОБА_5 має достатньо повноважень для підписання комерційних актів. Також, як зазначає відповідач, позивачем не надано посадових інструкцій, наказів про призначення на посади осіб, які підписали комерційні акти, доказів, що на час відсутності ОСОБА_7, ці особи могли підписувати комерційні акти, відомостей, на підтвердження перебування ОСОБА_6 , який видав наказ №200 від 21.02.2020 на посаді начальника структурного підрозділу «Станція Волноваха», та не надано підтверджень на відсутність в штатному розписі ст.Волноваха штатної одиниці - начальника вантажного району. Крім того, відповідач зазначає, що на станції призначення Кривий Торець у розділі «Є» комерційних актів №№486202/25, 486202/26 від 13.01.2021 не внесено відомості щодо відсутності за штатним розписом начальника ватажного району (завідувача ватажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) на станції призначення. Також позивачем не надано підтверджуючих документів щодо надання повноважень підпису комерційних актів агентом комерційним Портная (без ініціалов). За таких підстав, відповідач вважає комерційні акти №№486202/25, 486202/26 від 13.01.2021 підписаними не уповноваженими особами, а отже юридично неспроможними.

Також у своєму відзиві, відповідач посилається на положення ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки та просить суд врахувати, що підприємство веде свою діяльність в м. Вугледар Донецької області, яке згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 № 1275-рта наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а «Про визначення районів проведення анти терористичної операції та термінів її проведення» входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визначене як район проведення анти терористичної операції. Відповідач посилається на перебування у тяжкому фінансовому становищі, у зв`язку з чим стягнення штрафних санкцій вкрай негативно вплине на подальшу роботу шахти, внаслідок чого нарахування позивачем суми штрафу, на думку відповідача, здійснено безпідставно.

22.10.2021 шляхом направлення поштового відправлення, позивач надав до суду відповідь на відзив, за змістом якої зазначив, що комерційні акти №№486202/25, 486202/26 від 13.01.2021 складено з урахуванням Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334. Так як на станції Волноваха по штату відсутня посада завідуючого вантажним двором, про що зазначено в розділі Д комерційного акту № 486202/12 від 06.01.2021 та п.2.2 наказу № 200 від 21.02.2020 підпункті 2 пункту 2 наказу № 925 від 30.12.2020 для контролю за правильністю складання комерційних актів начальником структурного підрозділу «Станція Волноваха» видано наказ №925 від 30.12.2020, яким між іншим визначені працівники станції Волноваха уповноважені на підписання комерційних актів, складених на станції Волноваха, і працівники ознайомлені з наказом на його зворотній стороні. Позивач зазначив, що оскільки по штатному розпису станції Волноваха штатна одиниця зав. вантажного двору не значиться, то комерційний акт був підписаний заступником начальника станції ОСОБА_5, замість начальника району (вантажного) - агентом комерційним ОСОБА_3 замість зав. вантажного двору, посада якого по штату відсутня, оскільки інженер станції Волноваха ОСОБА_7 , згідно наказу від 04.12.2020 № 863/ДС проходила стажування з відривом від основного місця роботи) та агентом комерційним ОСОБА_4 , яка проводила зважування вагону.

Посилання відповідача на ненадання позивачем доказів на підтвердження повноважень осіб, зазначених в Комерційних актах № 486202/25,№486202/26 від 13.01.2021, позивач вважає безпідставними, оскільки вказані комерційні акти відповідають положенням пункту 129 Статуту та пунктів 2, 9 Правил № 334, містять підписи осіб, які його склали, а саме ДСЗ ОСОБА_5 , агента ком. ОСОБА_8 , агента ком. ОСОБА_4 , при цьому, в акті зазначено, що посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня, і приписами Статуту і названих Правил не передбачено подання доказів на підтвердження повноважень осіб, які підписали комерційний акт, при зверненні до суду з позовом про стягнення штрафу. Відносно посилання відповідача на положення ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки, позивач зазначив, що в даному випадку санкція не є договірною, а виникає із зазначених положень Статуту залізниць України, якими чітко визначено розмір штрафу.

Свої заперечення позивач нормативно обґрунтовує посиланням на статті 42, 46, 166 ГПК України.

На підтвердження зазначених у відповіді на відзив обставин позивач надав суду копії: наказу станції Волноваха № 925 від 30.12.2020; технічного паспорту №23 ЗВВТ ст.Волноваха, довідки №980, наказу станції Кривий Торець, наказу на ком/агента Портна.

29.10.2021 шляхом направлення поштового відправлення, позивач надав до суду додаткові пояснення до відповіді на відзив, за змістом яких зазначив, що згідно листа структурного підрозділу «Станція Волноваха», при складанні комерційного акту №486202/26 від 13.01.2021р. в розділі Д зазначена інформація про ваги та помилково були зазначені дати проходження держповірки 18.03.19р., контрольної огляд-перевірки 15.09.19р. Вірними вважати дати проходження держповірки 18.03.20р., контрольної огляд-перевірки 15.09.20р. Позивач вказав, що саме такі дати зазначені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив. Всі вищезазначені дати відповідають датам зазначеним в копії технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки ст.Волноваха №23.

Свої пояснення позивач нормативно обґрунтовує посиланням на статті 42, 46, 166, 169 ГПК України.

На підтвердження зазначених у додаткових поясненнях до відповіді на відзив обставин позивач надав суду копії: технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки ст.Волноваха № 23; листа станції Волноваха № 589 від 28.10.2021.

Виклад обставин справи, встановлених судом

У січні 2021 року зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на підставі залізничної накладної №52578200 у вагоні №56368848 відправило вантаж - вугілля кам`яне, не поіменоване в алфавіті на станцію Кривий Торець Донецької залізниці на адресу ТОВ «Донінтервугілля».

Під час оформлення залізничної накладної №52578200 у вагоні №56368848 вантажовідправником вказано маса вантажу - 67500кг. Відповідно до розділів 26 та 28 вказаної залізничної накладної маса вантажу визначена вантажовідправником шляхом зважування на вагонних вагах (200 т) заводський №0049.

Правильність внесених відомостей до залізничної накладної №52578200 підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідної накладної шляхом накладення Електронного цифрового підпису - ОСОБА_9 .

12.01.2021 на попутній станції Волноваха Донецької залізниці складено акт загальної форми №30375 від 12.01.2021, відповідно до якого у вагоні №56368848 виявлена комерційна несправність (код - 9990002), при огляді поїзду у парку прийому виявлено навантаження нижче рівня бортів 30-40 см, технологічні скоси до бортівмаркуввання жовтого кольору нанесені рівномрно, висипання вантажу нема, вагон бездверний, люки заинено на запірний пристрій, вагон відчеплений на контрольне зважування, термін доставки продовжується.

В подальшому на станції Волноваха Донецької залізниці складений комерційний акт №486202/26 від 13.01.2021р, відповідно до розділу «Г» якого: На підставі акту ГУ-23 №30375 від 13.01.2021 ст.Волноваха по відправці зазначеної на лицьовій стороні даного акту проведено комісійне перевантажування вагона на несправних 150-ти тонних тензонометричних вагонних вагах ст.Волноваха Донецької залізниці, дата повірки 18.03.2019, контрольний огляд-перевірка 15.09.2019 з повною зупинкою і розчепленням вагона. По документу значиться вантаж вугілля кам`яне вантаж марковано подовжньої слугою жовтого кольору 200 мм по всій довжині вагону.

Відповідно до розділу «Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» вказаного комерційного акту: вагон 56368848 по документу значиться: бруто - не вказано, тара - 24000 кг, нетто - 67500 кг, фактично при зважуванні виявилося: брутто - 93550 кг, тара - 24000 кг(згідно документа), нетто - 69550 кг, що більше документу на 2050 кг. Фактично про огляді виявлено навантаження нижче рівня бортів на 30-40 см шапкоподібне, технологічні скоси до бортів, маркування жовтого кольору нанесено рівномірно, течі вантажу немає, вагон бездверний, розважувальні люки зачинені на запірний пристрій. Вагон технічно справний. Контрольне комісійне зважування проведено агентом комерційним ОСОБА_4 , в присутності ДСЗ ОСОБА_5 13.01.2021. З моменту прибуття і відправлення вагон знаходився під охороною. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня

Комерційний акт №486202/26 від 13.01.2021 підписали: ДСЗ ОСОБА_5 , агент комерційний ОСОБА_3 , агент комерційний ОСОБА_10 .

У січні 2021 року зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на підставі залізничної накладної №52578218, зокрема, у вагонах №№56498918, 63115786, 55224166 відправило вантаж - вугілля кам`яне, не поіменоване в алфавіті на станцію Кривий Торець Донецької залізниці на адресу ТОВ «Донінтервугілля».

Під час оформлення залізничної накладної №52578218 у вагонах №№56498918, 63115786, 55224166 вантажовідправником вказано масу вантажу: у вагоні №56498918 - 65200 кг, у вагоні №63115786 - 67500 кг, у вагоні №55224166 - 64300 кг.

Відповідно до розділів 26 та 28 вказаної залізничної накладної маса вантажу визначена вантажовідправником шляхом зважування на вагонних вагах (200 т) заводський №0049.

Правильність внесених відомостей до залізничної накладної №52578218 підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідної накладної шляхом накладення Електронного цифрового підпису - ОСОБА_9 .

12.01.2021 на попутній станції Волноваха Донецької залізниці складено акт загальної форми №30374 від 12.01.2021, відповідно до якого у вагонах №55224166, 56179682, 63115706, 56490918 виявлена комерційна несправність (код - 9990002), при огляді поїзду у парку прийому виявлено навантаження нижче рівня бортів 30-40 см шапкоподібне, технологічні скоси до бортів маркуввання жовтого кольору нанесені рівномрно, висипання вантажу нема, вагони бездверні, люки зачинено на запірний пристрій, вагони відчеплений на контрольне зважування, термін доставки продовжується.

В подальшому на станції Волноваха Донецької залізниці складений комерційний акт №486202/25 від 13.01.2021р, відповідно до розділу «Г» якого: На підставі акту ГУ-23 №30374 від 13.01.2021 ст.Волноваха по відправці зазначеної на лицьовій стороні даного акту проведено комісійне перевантажування вагона на несправних 150-ти тонних тензонометричних вагонних вагах ст.Волноваха Донецької залізниці, дата повірки 18.03.2019, контрольний огляд-перевірка 15.09.2019 з повною зупинкою і розчепленням вагона. По документу значиться вантаж вугілля кам`яне вантаж марковано подовжньої слугою жовтого кольору 200 мм по всій довжині вагону.

Відповідно до розділу «Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» вказаного комерційного акту:

вагон 55224166 по документу значиться: брутто - не вказано, тара - 23500 кг, нетто - 64300 кг, фактично при зважуванні виявилося: брутто - 89800 кг, тара - 23500 кг (згідно документа), нетто - 66300 кг, що більше документу на 2000 кг.

вагон 63115786 по документу значиться: брутто - не вказано, тара - 23700 кг, нетто - 67500 кг, фактично при зважуванні виявилося: брутто - 92500 кг, тара - 23700 кг (згідно документа), нетто - 68800 кг, що більше документу на 1300 кг.

вагон 56498918 по документу значиться: брутто - не вказано, тара - 24300 кг, нетто - 65200 кг, фактично при зважуванні виявилося: брутто - 91000 кг, тара - 24300 кг (згідно документа), нетто - 66700 кг, що більше документу на 1500 кг.

Фактично про огляді виявлено: навантаження нижче рівня бортів на 30-40 см шапкоподібне, технологічні скоси до бортів, маркування жовтого кольору нанесено рівномірно, течі вантажу немає, вагони бездверні, розважувальні люки зачинені на запірний пристрій. Вагони технічно справний. Контрольне комісійне зважування проведено агентом комерційним ОСОБА_4 , в присутності ДСЗ ОСОБА_5 13.01.2021. З моменту прибуття і відправлення вагон знаходився під охороною. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня

Комерційний акт №486202/25 від 13.01.2021р підписали: ДСЗ ОСОБА_5 , агент комерційний ОСОБА_3, агент комерційний ОСОБА_10 .

На підтвердження повноважень підписантів позивачем надані до суду: наказ від 21.02.2021 №200 «Про призначення відповідальних осіб які мають право підпису комерційних актів по станції Волноваха; наказ від 30.12.2020 №925 «Про призначення відповідальних осіб які мають право підпису комерційних актів по станції Волноваха; наказ від 05.01.2021 №18 «Про призначення відповідальних осіб які мають право підписання комерційних актів ф.ГУ-22 на 2021 рік; розпорядження від 15.01.2021 №38/ДС «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів ф.ГУ-22 та актів про технічний стан вагонів ф.ГУ-106 по станції Кривий Торець на 2021 рік»; наказ (розпорядження) від 09.09.2019 №190/ос про переведення на роботу ОСОБА_11 .

Згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ), заводський №1370 (вагопроцесор) №1046 ваги зав.(вид ЗВВТ тензометричні, модифікація ЗВВТ/150ВВС-2-1-135), станції Волноваха Донецької залізниці, якими здійснено переважування, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 27.12.2017, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 18.03.2020, огляд-перевірка 15.09.2020.

Позивачем також надано належним чином засвідчені копії: виписки з книги переважування вагонів по станції Кривий Торець Дон.зал.; протоколу зважування вагонів на вагонних вагах від 13.01.2021; витягу з книги обліку контрольних зважувань і перевірки кількості вантажу у вагонах ст. Волноваха за 13.01.2021, що містять дані про результати проведених перевірок маси вантажу у спірних вагонах.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Щодо об`єднання позовних вимог.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 180630,00грн за невірне зазначення відповідачем маси відправленого вантажу за накладними №№52578200, 52578218.

Порядок заявлення і розгляду претензій з приводу платежів, зборів і штрафів, пов`язаних із залізничним перевезенням пасажирів, багажу і вантажів урегульовано Правилами заявлення та розгляду претензій (статті 130-137 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

Відповідно до пункту 3 таких Правил претензії про відшкодування за втрату, псування або пошкодження вантажу пред`являються щодо кожної відправки окремо. На однорідні вантажі, завантажені на одній станції одним відправником на одну станцію призначення на адресу одного одержувача, допускається пред`явлення однієї претензії на групу відправок, але не більше п`яти, а на вантажі, на які складено один комерційний акт на маршрут або групу вагонів, - на всі відправки, зазначені в акті.

Оскільки позивач у справі заявив тільки одну вимогу, яка випливає із правовідносин щодо залізничного перевезення вантажу; позивачем дотримано вимог п.3 Правил заявлення та розгляду претензій щодо пред`явлення однієї претензії на групу відправок, але не більше п`яти у випадку завантаження на одній станції одним відправником на одну станцію призначення на адресу одного одержувача однорідних вантажів, суд дійшов висновку, що позивачем не порушено вимоги правил об`єднання позовних вимог. На переконання суду наявність тільки однієї вимоги виключає можливість порушення правил об`єднання позовних вимог в одній позовній заяві.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 905/1729/18, від 13.09.2019 по справі №905/909/19.

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, та подані заперечення, дослідивши надані сторонами в порядку статті 74 Господарського процесуального кодексу України письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі зважаючи на таке.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу вантажовідправником.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як встановлено частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

За змістом статті 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Залізничні накладні №№52578200, 52578218 оформлені у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонніми письмовими формами угод на перевезення вантажу і підтверджують укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Положеннями статті 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Судом встановлено, що завантаження вагонів №№56498918, 63115786, 55224166, 56368848 та визначення маси вантажу за залізничними накладними №№52578200, 52578218 здійснено вантажовідправником, правильність відомостей щодо навантаження вагону підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідних накладних шляхом накладення Електронного цифрового підпису - Іванюк Вікторія Вікторівна.

Таким чином, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладних.

Відповідно до положень статті 52 Статуту залізниць України, на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі, зокрема, прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

У зазначених вище випадках тарні і штучні вантажі видаються залізницею з перевіркою кількості і стану вантажу тільки у пошкоджених місцях. У разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть привести до зміни стану вантажу, залізниця зобов`язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами і рахунками з розкриттям пошкоджених місць.

У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану.

Стаття 24 Статуту залізниць України передбачає саме право залізниці взагалі перевіряти правильність зазначених вантажовідправником у накладній відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Позивач скористався своїм правом на таку перевірку, разом з тим, стаття 52 Статуту залізниць України передбачає обов`язок для залізниці на перевірку таких відомостей у виключних випадках, які в ній визначені.

Відповідно до частини 1 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом «а» частини 2 статті 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу (ч.3 ст.129 Статуту).

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

З метою засвідчення обставин щодо невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу за залізничними накладними №№52578200, 52578218 у вагонах №№56498918, 63115786, 55224166, 56368848 на станції Волноваха Донецької залізниці складено комерційні акти №486202/26 від 13.01.2021, №486202/25 від 13.01.2021.

З матеріалів справи вбачається, що комісійне контрольне зважування вагону №56368848 на станції Волноваха Донецької залізниці проводилось на підставі акту загальної форми №30375 від 12.01.2021 станції Волноваха Донецької залізниці, яким встановлено виявлену комерційну несправність (код - 9990002).

Згідно до розділу «Ґ» комерційного акту №486202/26 від 13.01.2021р по відправці зазначеної на лицьовій стороні даного акту проведено комісійне перевантажування вагона на справних 150-ти тонних тензонометричних вагонних вагах ст.Волноваха Донецької залізниці, дата повірки 18.03.2019, контрольний огляд-перевірка 15.09.2019 з повною зупинкою і розчепленням вагона. По документу значиться вантаж вугілля кам`яне вантаж марковано подовжньої смугою жовтого кольору 200 мм по всій довжині вагону.

Відповідно до розділу «Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» вказаного комерційного акту: вагон 56368848 по документу значиться: бруто - не вказано, тара - 24000 кг, нетто - 67500 кг, фактично при зважуванні виявилося: брутто - 93550 кг, тара - 24000 кг (згідно документа), нетто - 69550 кг, що більше документу на 2050 кг. Фактично про огляді виявлено навантаження нижче рівня бортів на 30-40 см шапкоподібне, технологічні скоси до бортів, маркування жовтого кольору нанесено рівномірно, течі вантажу немає, вагон бездверний, розважувальні люки зачинені на запірний пристрій. Вагон технічно справний. Контрольне комісійне зважування проведено агентом комерційним ОСОБА_4 , в присутності ДСЗ ОСОБА_5 13.01.2021. З моменту прибуття і відправлення вагон знаходився під охороною. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня

Також з матеріалів справи вбачається, що комісійне контрольне зважування вагонів №№55224166, 63115786, 56498918 на станції Волноваха Донецької залізниці проводилось на підставі акту загальної форми №30374 від 12.01.2021 станції Волноваха Донецької залізниці, яким встановлено виявлену комерційну несправність (код - 9990002).

Згідно до розділу «Ґ» комерційного акту №486202/25 від 13.01.2021р на підставі акту ГУ-23 №30374 від 13.01.2021 ст.Волноваха по відправці зазначеної на лицьовій стороні даного акту проведено комісійне перевантажування вагона на справних 150-ти тонних тензонометричних вагонних вагах ст.Волноваха Донецької залізниці, дата повірки 18.03.2019, контрольний огляд-перевірка 15.09.2019 з повною зупинкою і розчепленням вагона. По документу значиться вантаж вугілля кам`яне вантаж марковано подовжньої слугою жовтого кольору 200 мм по всій довжині вагону.

Відповідно до розділу «Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» вказаного комерційного акту:

вагон 55224166 по документу значиться: брутто - не вказано, тара - 23500 кг, нетто - 64300 кг, фактично при зважуванні виявилося: брутто - 89800 кг, тара - 23500 кг (згідно документа), нетто - 66300 кг, що більше документу на 2000 кг.

вагон 63115786 по документу значиться: брутто - не вказано, тара - 23700 кг, нетто - 67500 кг, фактично при зважуванні виявилося: брутто - 92500 кг, тара - 23700 кг (згідно документа), нетто - 68800 кг, що більше документу на 1300 кг.

вагон 56498918 по документу значиться: брутто - не вказано, тара - 24300 кг, нетто - 65200 кг, фактично при зважуванні виявилося: брутто - 91000 кг, тара - 24300 кг (згідно документа), нетто - 66700 кг, що більше документу на 1500 кг.

Фактично про огляді виявлено: навантаження нижче рівня бортів на 30-40 см шапкоподібне, технологічні скоси до бортів, маркування жовтого кольору нанесено рівномірно, течі вантажу немає, вагони бездверні, розважувальні люки зачинені на запірний пристрій. Вагони технічно справний. Контрольне комісійне зважування проведено агентом комерційним ОСОБА_4 , в присутності ДСЗ ОСОБА_5 13.01.2021. З моменту прибуття і відправлення вагон знаходився під охороною. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня

Суд вважає, що зі змісту комерційних актів №486202/26 від 13.01.2021, №486202/25 від 13.01.2021 не вбачається, що маркування вагонів №№56368848, 55224166, 63115786, 6498918 порушено, протилежного відповідач суду під час розгляду справи не надав, у відзиві на позовну заяву на таку обставину не посилався.

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Таким чином, існує декілька нормативно-вичерпних способів визначення маси вантажів, а саме: шляхом зважування на вагах; підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом; розрахунковим методом; за обміром; умовно.

Порядок та способи визначення маси вантажу наведено у Правилах приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21 листопада 2000 року №644, що за своїм змістом кореспондується зі статтею 37 Статуту залізниць України.

Згідно з п.п. 5, 7 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву, що позивачем не надано належним чином засвідченої копії технічного паспорту ЗВВТ, на яких здійснювалось зважування вантажу на станції призначення Кривий Торець та не надано підтвердження проведення держповірки тензометричних 150-т. вагонних вагів ВТВ-1СД по станції Волноваха судом відхиляються з огляду на наявність в матеріалах справи копій технічних паспортів засобів ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) станції Волноваха Донецької залізниці №23, станції Кривий Торець Донецької залізниці №602 в яких наявні відомості про проведення держповірки означених ваг.

Так, на станції Волноваха Донецької залізниці визначення маси вантажу за залізничними накладними №№52578200, 52578218 у вагонах №№56498918, 63115786, 55224166, 56368848 здійснено шляхом зважування на 150 т. тензометричних вагах ст.Волноваха Дон. Зал., та остання державна повірка яких здійснена 18.03.2020, контрольний огляд-перевірка 15.09.2020 згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) станції Волноваха Донецької залізниці №23.

На станції Кривий Торець Донецької залізниці визначення маси вантажу за залізничними накладними №№52578200, 52578218 у вагонах №№56498918, 63115786, 55224166, 56368848 здійснено шляхом зважування на 150 т. тензометричних вагах ст. Кривий Торець Дон. Зал., та остання державна повірка яких здійснена 18.03.2020, контрольний огляд-перевірка 15.12.2020 згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) станції Кривий Торець Донецької залізниці №602.

Окремо суд зазначає, що зі змісту комерційних актів №№486202/26, 486202/25 від 13.01.2021 вбачається, що комісійне перевантажування вагонів здійснювалось на справних 150-ти тонних тензонометричних вагонних вагах ст.Волноваха Донецької залізниці, дата повірки 18.03.2019, контрольний огляд-перевірка 15.09.2019.

Разом з тим, як встановлено судом, згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) станції Волноваха Донецької залізниці №23 остання державна повірка вказаних ваг була здійснена 18.03.2020, а контрольний огляд-перевірка - 15.09.2020, про що у паспорті проставлені відповідні відмітки, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність помилки у змісті комерційних актів №№486202/26, 486202/25 від 13.01.2021 щодо державної повірки та контрольного огляду-перевірки ваг, на яких здійснювалось переважування спірних вагонів.

Також про наявність означеної помилки вказує позивач у додаткових поясненнях до відповіді на відзив, з посиланням на лист структурного підрозділу «Станція Волноваха» від 28.10.2021 №589, відповідно до якого, при складанні комерційного акту №486202/26 від 13.01.2021 в розділі Д зазначена інформація про ваги та помилково були зазначені дати проходження держповірки 18.03.2019, контрольної огляд-перевірки 15.09.2019. Вірними вважати дати проходження держповірки 18.03.2020, контрольної огляд-перевірки 15.09.2020.

На переконання суду, належними доказами у справі підтверджено, що на дату проведення контрольного зважування ваги, якими воно здійснювалось, були справними та належним чином повіреними, а саме, державна повірка вказаних ваг була здійснена 18.03.2020, а контрольний огляд-перевірка - 15.09.2020, наявність помилки же у зазначенні дат здійснення повірки та огляду перевірки у комерційних актах даного факту не спростовує, свідчить про недбалість при складанні документів відповідальними працівниками.

ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» визначило вагу вантажу у накладних №№52578200, 52578218 на вагонних вагах (200 т) заводський №0049.

Наведені вище обставини свідчать, що вантажовідправник визначив масу вантажу у вагонах таким же самим способом (шляхом зважування на вагах), як і залізниця.

Заперечення відповідача, висловлені у відзиві, що останнім при оформленні залізничних накладних зважування здійснювалось на справних вагах вагонних №0049, взятих на облік залізницею, що підтверджується відповідним документом - Технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №0361, які також є належним чином повіреними, судом не приймаються, оскільки даний факт не свідчить про те, що перевізний документ заповнено вірно.

Також відповідач у відзиві вказує, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів перебування осіб, які підписали акти загальної форми №№30375, 30374 від 12.01.2021, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 на станції Волноваха (формулювання наведене відповідачем у відзиві).

Вочевидь, на переконання суду, з огляду на факт підписання актів загальної форми в цей час та в цю дату зазначені особи перебували фізично на станції Волноваха, оскільки у відповідності до Правил складання актів акт загальної форми підписують особи, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта.

Якщо ж відповідач мав на увазі, що відсутні докази на підтвердження повноважень зазначених осіб на підписання актів загальної форми, то суд зазначає, що у даному випадку належним доказом на підтвердження факту невірного вказання у залізничній накладній та підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є саме комерційний акт, факти, які засвідчені актами загальної форми, стали підставою для складання комерційних актів. Тобто, сам факт того, що на підставі вказаних актів загальної форми складені та підписані комерційні акти свідчить про прийняття їх в якості належних позивачем.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, у наведеному пункті імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акту й інших працівників залізниці поряд з особами, підписи яких є обов`язковим реквізитами комерційного акту.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.64 та ч. 3 ст.65 Господарського кодексу України підприємство як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акту.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 у справі №916/2450/15, а також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.08.2019 у справі №905/2360/18, від 21.05.2018 у справі №916/2001/17, від 23.06.2018 у справі №916/1993/17.

Як свідчать досліджені судом матеріали справи, комерційні акти №486202/26 від 13.01.2021, №486202/25 від 13.01.2021 склали та підписали: ДСЗ ОСОБА_5 , агент комерційний ОСОБА_3 , агент комерційний ОСОБА_10 .

У розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» комерційних актів зазначено, що посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

Згідно з п. 9 Правил складання актів особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть встановлену законом відповідальність. Як вже встановлено судом, наявні в матеріалах справи комерційні акти, в тому числі, підписані заступником начальника станції Волноваха Донецької залізниці, отже своїм підписом зазначена посадова особа підтвердила викладені у них обставини, зокрема, відсутність за штатним розписом станції посади начальника вантажного району (двору), у зв`язку з чим, суд не приймає доводи відповідача, щодо не подання позивачем доказів на підтвердження в штатному розписі ст. Волноваха штатної одиниці - начальника вантажного району суд.

Щодо повноважень осіб, які підписали комерційний акт, суд зазначає наступне: заступник начальника станції ОСОБА_5 є належним підписантом, адже має повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в п.10 Правил складання актів, у зв`язку з чим, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження повноважень Довгопольської Г.В. на підписання комерційних актів.

Доводи відповідача, що комерційним агентам ОСОБА_3 та ОСОБА_10 не делеговано право на підписання комерційних актів, суд вважає такими, що не відповідають дійсності, з огляду на наявність в матеріалах справи наказів від 21.02.2020 №200 та від 30.12.2020 № 925 ст.Волноваха, відповідно до п.2 яких, зокрема, змінні агенти комерційні призначені відповідальними особами, які мають право підпису комерційних актів на станції Волноваха згідно Статуту Залізниць України.

На зворотній сторінці наказів міститься список працівників станції Волноваха, в тому числі, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , що ознайомлені зі змістом наказу з зазначенням посад, на яких працюють вказані особи, про що свідчить їх підпис.

Посилання відповідача на ненадання позивачем доказів, що на час відсутності інженера станції ОСОБА_7 комерційні агенти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали право підписувати комерційні акти судом не приймаються, адже згідно наказів від 21.02.2020 №200 та від 30.12.2020 № 925 ст.Волноваха зазначені особи мають право підпису комерційних актів згідно Статуту Залізниць України, а не за умови відсутності на робочому місці інженера станції ОСОБА_7 , в наказах перелік вказаних осіб наведено послідовно.

Також агент комерційний ОСОБА_10 , згідно відомостей розділу «Д» комерційних актів безпосередньо здійснював перевірку вантажу у спірних вагонах, що підтверджується протоколом зважування вагонів на вагонних вагах від 13.01.2021 та витягами з книги обліку контрольних зважувань і перевірки кількості вантажу у вагонах ст. Волноваха за 13.01.2021, що містять дані про результати проведених перевірок маси вантажу у спірних вагонах, у зв`язку з чим агент комерційний ОСОБА_10 має право підпису цих комерційних актів в силу прямої вказівки в п.10 Правил складання актів.

Посилання відповідача, що відсутні докази на підтвердження перебування ОСОБА_6 , який видав наказ №200 від 21.02.2020 на посаді начальника структурного підрозділу «Станція Волноваха» не приймається судом, оскільки будь-яких доказів на підтвердження іншого відповідачем не наведено, наявність сумнівів щодо даного факту ніяким чином не обґрунтована.

Щодо інших заперечень відповідача, викладених у відзиві, а саме, відносно недоведеності тих фактів, що агент ком. ОСОБА_3 , комерційний агент ОСОБА_4 у день складання комерційних актів від 13.01.2021 №№486202/25, 486202/26 знаходилися на робочому місці, відсутність посадових інструкцій, наказів про призначення на посади осіб, які підписали комерційні акти, суд не приймає з аналогічних підстав за відсутності будь-яких фактів, що б свідчили про протилежне.

Суд зазначає, що наявність відомостей у наказі щодо ознайомлення осіб із зазначенням посад свідчить про перебування вказаних осіб у трудових відносинах із підприємством позивача, внаслідок чого суд відхиляє посилання відповідача, що позивачем не надано доказів, що ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 - є змінними агентами комерційними станцій Волноваха.

Таким чином, враховуючи, що комерційні акти №№486202/25, 486202/26 від 13.01.2021 складені та підписані з додержанням вимоги трьох підписів особами, повноваження яких підтверджені матеріалами справи, суд вважає їх такими, що за своєю формою та змістом відповідають п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002. та положенням Статуту залізниць України (ст.129 Статуту), внаслідок чого останні приймаються судом в якості належних доказів на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладних, фактичній масі вантажу.

З огляду на п.12 Правил складання актів якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

На станції призначення Кривий Торець у розділі «Є» комерційних актів №№486202/25, 486202/26 від 13.01.2021, внаслідок не виявлення різниці між даними актів, складених на попутній станції, та фактичною масою вантажу, внесено відмітку: «При перевірці маси вантажу різниці проти цього акту не виявлено». Вказана відмітка засвідчена підписами ДС Борисова, а/к Рапоти, а/к Портної, нач.погр.Шевченко.

У даному випадку новий комерційний акт складено не було.

Згідно розпорядження від 15.01.2021 №38/ДС «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів ф.ГУ-22 та актів про технічний стан вагонів ф.ГУ-106 по станції Кривий Торець на 2021 рік», зокрема, призначено відповідальними особами за підписання комерційних актів ф. ГУ-22: 1 підпис - начальника станції Борисова С.М., 2 підпис - агента комерційного Рапоту В.В., 3 підпис - агента комерційного, який працює в зміні.

Крім того, відповідно до наказу від 05.01.2021 №18 «Про призначення відповідальних осіб які мають право підписання комерційних актів ф.ГУ-22 на 2021 рік» призначено відповідальними за підписання комерційних актів ф.ГУ-22 по станції Кривий Торець, зокрема, начальника станції ОСОБА_13 , агента комерційного ОСОБА_14 , агента комерційного працюючого змінно ОСОБА_11 .

Позивачем до матеріалів справи надано наказ (розпорядження) від 09.09.2019 №190/ос про переведення на роботу ОСОБА_11 з 09.09.2019 на посаду агент комерційний.

Враховуючи викладене, посилання відповідача щодо ненадання позивачем документів на підтвердження щодо надання повноважень підпису комерційних актів агентом комерційним ОСОБА_11 спростовуються матеріалами справи.

Відсутність у розділі «Є» комерційних актів №№486202/25, 486202/26 від 13.01.2021 вказівки щодо відсутності на станції призначення Кривий Торець за штатним розписом начальника ватажного району не є істотною в сенсі того, що факт невідповідності маси вантажу масі, яка визначена у накладній встановлюється в розділі «Д» комерційного акту на станції, де цей факт було виявлено, на станції ж призначення встановлюється наявність будь-яких розбіжностей щодо даних комерційного акту даним відносно вантажу, що прибув фактично.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником (відповідачем) у накладних, засвідчено належними та допустимими доказами - комерційними актами №№486202/25, 486202/26 від 13.01.2021, які є підставою для покладання на вантажовідправника відповідальності, передбаченої статтею 122 Статуту залізниць України.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Провізна плата за перевезення вантажу відповідно до розділу 31 залізничних накладних складає: за залізничною накладною №52578200 у вагоні №56368848 - 9095,00грн, за залізничною накладною №52578218: у вагоні №56498918 - 8968,00грн, у вагоні №63115786 - 9095,00грн, у вагоні №55224166 - 8968,00грн.

Згідно з приписами статей 118, 122 Статуту залізниць України, заявлений штраф у п`ятикратному розмірі від провізної плати становить: за залізничною накладною №52578200 - 45475,00грн, за залізничною накладною №52578218: у вагоні №56498918 - 44840,00грн, у вагоні №63115786 - 45475,00грн, у вагоні №55224166 - 44840,00грн. Загальна сума штрафу складає 180630,00грн.

Перевіривши розрахунок штрафу, заявлений позивачем, суд встановив, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним.

З огляду на викладене, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 180630,00грн за накладними №№52578200, 52578218 є правомірними.

Окремо суд зазначає, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Span» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

У своєму відзиві на позовну заяву Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України щодо права суду на зменшення розміру штрафу.

В обґрунтування зазначеного відповідач просить суд прийняти до уваги, що підприємство веде свою діяльність в м. Вугледар Донецької області, яке згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 № 1275-рта наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а «Про визначення районів проведення анти терористичної операції та термінів її проведення» входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визначене як район проведення анти терористичної операції. Відповідач посилається на перебування у тяжкому фінансовому становищі, у зв`язку з чим стягнення штрафних санкцій вкрай негативно вплине на подальшу роботу шахти, внаслідок чого нарахування позивачем суми штрафу, на думку позивача, здійснено безпідставно.

У відзиві на позову заяву відповідач обмежився посиланням на факт можливості застосування судом ст. 551 Цивільного кодексу України, однак письмово не заявив відповідне клопотання про зменшення розміру штрафу, доказів на підтвердження вказаних ним фактів не надав.

З цього питання суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з частиною третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд вбачає, що на підтвердження вимог клопотання відповідач обмежився лише посиланням, що в м.Вугледар Донецької області, де здійснює свою господарську діяльність відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідач не надав до суду жодних доказів перебування ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» в скрутному фінансовому стані.

Одночасно, суд зазначає, що наявність факту незадовільного фінансового стану підприємства також не є безумовною обставиною для зменшення штрафу, оскільки відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, вказана правова норма встановлює, що підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що як наслідок покладає на останнє нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності.

Приписи ст.233 Господарського кодексу та ст. 551 Цивільного кодексу України обумовлюють можливість зменшення неустойки за рішенням суду з обов`язковим встановленням факту того, що належні до сплати штрафні санкції є надмірно великими порівняно із збитками кредитора, розмір неустойки значно перевищує розмір збитків відповідно.

В чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. При застосуванні вказаних норм поняття «значно» та «надмірно» є оціночними і мають конкретизуватися у кожному конкретному випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником. Окрім того, вказані норми не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду і визначальним фактором при зменшенні розміру належної до сплати неустойки є винятковість випадку.

З цього приводу суд зазначає, що, як було вказано вище, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, штраф стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, тому, в процесуальні обов`язки позивача щодо стягнення штрафу входить доведення факту та обставин правопорушення з боку відповідача, без необхідності доведення збитків.

Фактично, позивачу, звертаючись до суду з позовом про стягнення штрафу за неправильно визначену масу вантажу, достатньо надати суду докази факту такої невідповідності.

Проте, звертаючись з клопотанням про зменшення суми штрафу за ст. 233 ГК України, саме відповідач повинен довести наявність обставин, які зумовлюють застосування зазначеної норми, а саме надмірність штрафу у порівнянні із збитками. Суд позбавлений права самостійно, без належних доказів робити висновки щодо наявності або відсутності збитків та застосовувати ст. 233 ГК України.

У відзиві на позовну заяву відповідач обмежився посиланням на факт можливості застосування судом ст. 551 ЦК України, клопотання не заявив.

Нарахований позивачем штраф в розмірі п`ятикратної провізної плати встановлений Статутом залізниць України, який затверджено відповідною постановою Кабінету Міністрів України, у зв`язку із чим у суду відсутні підстави вважати його надмірно великим у порівняні з допущеним відповідачем правопорушенням, його розмір встановлений законодавчо.

Суд, застосовуючи ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо обов`язковості правових висновків Верховного Суду, в розгляді клопотання відповідача про зменшення суми штрафу базується на висновках, зроблених у Постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17, від 12.02.2018 у справі №906/434/17, від 29.04.2021 у справі №905/1450/20, за якими у даному випадку санкція не є договірною, а випливає з зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, якими чітко визначено розмір штрафу, що підлягає сплаті незалежно від збитків, що унеможливлює зменшення штрафу за ст.233 ГК України.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, ураховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, дійшов висновку про відсутність обставин для зменшення за власною ініціативою розміру штрафу та задовольняє позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 180630,00грн в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення штрафу у розмірі 180630,00грн - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (адреса місцезнаходження: 85670, Донецька обл., місто Вугледар, вулиця Магістральна, 4; ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (адреса місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (адреса місцезнаходження: 84400, Донецька обл., місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22; ) 180630,00грн, судовий збір у розмірі 2709,45грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 04.11.2021 року.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2021.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова