ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" жовтня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2122/21

За позовом: Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (65058, м. Одеса, пр. Шевченка, буд.12, код ЄДРПОУ - 43879780, електронна адреса: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПІВДЕНЬ-3» (67500, Одеська обл., Лиманський р-н, смт Доброслав, проспект 40-чя Визволення, буд. 2-Б, каб. №17, код ЄДРПОУ - 41271993, електронна адреса: )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від позивача: Лех А.О. - в порядку самопредставництва;

Від відповідача: Полілова С.І. - на підставі ордера серії ОД №586306 від 19.08.2021р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «АГРО ПІВДЕНЬ-3» про стягнення на користь держави Україна шкоди у розмірі 548 620 грн 80 коп., заподіяної навколишньому природному середовищу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.07.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2122/21, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.08.2021р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.08.2021р. відкладено підготовче засідання на 23.09.2021р. Протокольною ухвалою суду від 23.09.2021р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 12.10.2021р. Протокольною ухвалою суду від 12.10.2021р. відкладено судове засідання на 26.10.2021р.

Позивач - Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 27.08.2021р., та додаткових поясненнях, що надійшли до суду 09.09.2021р.

Відповідач - ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3», заперечує проти позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 09.08.2021р., та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву, що надійшли до суду 03.09.2021р.

Позивач у справі зазначає, що у період з 03.06.2020р. по 10.06.2020р. Державною екологічною інспекцією в Одеській області, згідно ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі звернення гр. ОСОБА_1 (та інших) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави суб`єктом господарювання, погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) №2.2/341ПГ від 26.05.2020р., наказу Державної екологічної інспекції в Одеській області від 02.06.2020р. №335, направлення №200пр від 03.06.2020р., було проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині використання та охорони земель ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3».

За результатами перевірки було встановлено, що на земельній ділянці, площею 12, 242 га, що розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, кадастровий номер :02:003:0403, що знаходиться у власності ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» на підставі Договору купівлі-продажу від 19.07.2019р. №314, виявлено засмічення земельної ділянки будівельним та побутовим сміттям площею 672 м2.

Державною екологічною інспекцією в Одеській області в ході перевірки було складено Акт №58/14 від 10.06.2020р. за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення №000267 від 10.06.2020р., якою, директора ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» Іванова О.В. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 1 700 грн; складено Протокол про адміністративне правопорушення №000267 від 10.06.2020р.; та здійснено фотофіксацію.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що внаслідок несанкціонованого (незаконного) засмічення земельної ділянки ТОВ «АГРО П1ВДЕНЬ-3» порушено вимоги ст.ст. 125, 126, 167 Земельного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 17, 32, 33 Закону України «Про відходи».

При цьому, позивач зазначає, що відповідно до п. «в» ч.1 ст.211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Крім того, згідно ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, солонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

Частиною 2 ст.46 Закону України «Про охорону земель» закріплено, що на підприємства, установи, організації, а також громадян, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, покладено обов`язок забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення.

Згідно з приписами ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.

Пунктом «е» ч.1 ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» також встановлено, що економічними заходами забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачено відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до положень природоохоронного законодавства умовою кваліфікації такого правопорушення як засмічення земель, що є підставою для настання відповідальності та відшкодування шкоди, спричиненої таким засміченням, є доведення факту виявлення на відкритому ґрунті сторонніх предметів і матеріалів, сміття без відповідних дозволів.

Позивач вважає, що наявність на території земельної ділянки, що перевірялась, сторонніх предметів підтверджує факт засмічення такої земельної ділянки. При цьому, позивач зауважує на тому, що для встановлення обставин заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу не потребує встановлення факт забруднення ґрунту достатнім є встановлення самого факту засмічення.

Ураховуючи встановлені під час перевірки факти засмічення земельної ділянки будівельними відходами, що належить ТОВ «АГРО П1ВДЕНЬ-3», позивач дійшов висновку, що відповідачем було заподіяно матеріальну шкоду державі.

Позивач також зауважує на тому, що посилання відповідача про здійснення ТОВ «АГРО П1ВДЕНЬ-1» господарської діяльності на земельній ділянці, що перевірялась, є безпідставними, адже, за Договором оренди нерухомого майна №4 ОАПЗ від 02.01.2020р., ТОВ «АГРО П1ВДЕНЬ-1» передано в платне користування виключно нежитлові приміщення за визначеними адресами.

Більше того, позивач вважає, що з наданих під час перевірки директором відповідача пояснень, вбачається, що виявлені матеріали утворені саме при господарській діяльності ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3».

На підставі фактичних даних, встановлених під час перевірки, в порядку, визначеному Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням та засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997р. №171 (в редакції наказу Мінприроди від 04.04.2007р. №149), позивачем здійснено розрахунок розміру шкоди, зумовленої засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства ТОВ «АГРО П1ВДЕНЬ-3», відповідно до якого розмір шкоди становить 548 620 грн 80 коп.

Позивач звертає увагу суду на те, що за формулою 6 Методики не передбачено обов`язку зазначення схеми площадки засмічених земельних ділянок у розрахунку.

Відповідно до пункту 3.5.1 Методики об`єм відходів (куб.м), що спричинили засмічення, встановлюють за об`ємними характеристиками цього засмічення через добуток площі засмічення земельної ділянки та товщини шару цих відходів. Товщину шару відходів ділянки визначають вимірюванням.

Згідно розділу «Опис виявлених порушень» Акту №58/14 від 10.06.2020р., складеного за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), встановлено: площа засміченої земельної ділянки складає 672 м2, висота - 3 м. Площа засмічення визначалася у відповідності до загальноприйнятої арифметичної формули S=a*b, де а - довжина, b - ширина, S - площа. Товщину шару відходів визначено шляхом вимірювання висоти відходів із розрахунку суми їх величин та визначенням середнього арифметичного. Об`єм відходів (куб. м), що спричинили засмічення, встановлено за об`ємними характеристиками цього засмічення через добуток площі засмічення земельної ділянки та товщини шару цих відходів відповідно до п. 3.5.1 Методики. Таким чином, за даними позивача, об`єм відходів складає 2 016 м3, у зв`язку із чим при розрахунку, Кзз (коефіцієнт засмічення земельної ділянки) становить 4 згідно додатку 6 Методики.

З метою досудового врегулювання спору, Державна екологічна інспекція в Одеській області, на підставі п.п. «г», «й» ч.1 ст.202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», звернулась до ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» з претензією №02/41 від 19.06.2020р. стосовно добровільного відшкодування шкоди у розмірі 548 620 грн 80 коп. із розрахунком розміру шкоди, зумовленої засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3».

Позивач зазначає, що згідно відмітки даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачем претензію №02/41 від 19.06.2020 із розрахунком шкоди отримано 25.06.2020р., однак, ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» не було в добровільному порядку сплачено шкоду у розмірі 548 620 грн 80 коп.

На підставі вищенаведеного, у зв`язку з не сплатою відповідачем шкоди, спричиненої засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» шкоду у розмірі 548 620 грн 80 коп. в судовому порядку.

Крім того, позивач зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2020р. №802 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції» утворено як юридичну особу публічного права, зокрема, Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), ліквідовано як юридичну особу публічного права, зокрема, Державну екологічну інспекцію в Одеській області та Державну екологічну інспекцію у Миколаївській області, пунктом 3 Постанови № 802 визначено, що територіальні органи Державної екологічної інспекції, що ліквідуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень відповідним міжрегіональним територіальним органам, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2020р. №802 Державною екологічною інспекцією України 22.12.2020р. прийнято наказ №502 «Про питання діяльності Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області)», яким визначено Державній екологічній інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) забезпечити здійснення покладення на неї функцій і повноважень на відповідній території відповідно до Положення, Державній екологічній інспекції в Одеській області припинити здійснення функцій і повноважень.

Згідно п.4 наказу Державної екологічної інспекції України від 22.12.2020р. №502 встановлено, що датою початку здійснення відповідних повноважень і виконання відповідних функцій Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є 23.12.2020р.

Так, відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020р. №230, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (далі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Пунктом 2 розділу II Положення встановлено, що Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства у тому числі про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо: наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; права державної власності на води; ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів; здійснення водокористувачами заходів із запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з їх території; здійснення заходів, пов`язаних із запобіганням шкідливій дії води і ліквідацією її наслідків; дотримання регламентів скидання промислових забруднених стічних чи шахтних, кар`єрних, рудникових вод з накопичувачів, норм і правил експлуатації технологічних водойм (ставки-охолоджувачі теплових і атомних станцій, рибоводні ставки, ставки-відстійники та інші).

Згідно з розділом II Положення Інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (п. 9); вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п. 10).

Окрім того, згідно ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, перераховуються на рахунок місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища за місцем заподіяння екологічної шкоди.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.1 ст.691 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності підлягають зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України (30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності) та спеціального фонду місцевих бюджетів (70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів - 20 відсотків).

Позивач зазначає, що правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Враховуючи, що повноваження та функції Державної екологічної інспекції в Одеській області були покладені на Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), зважаючи на вибуття Державної екологічної інспекції в Одеській області як суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин, а також на те, що єдиним органом, уповноваженим державою здійснювати контрольні функції у сфері природоохорони, є новоутворена Державна екологічна інспекція Південно- Західного округу (Миколаївська та Одеська області), саме Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, у зв`язку з чим саме Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) ініційовано розгляд даної справи.

Відповідач - ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3», заперечує проти позовних вимог в повному обсязі та зазначає, що правовідносини, що склалися між сторонами є деліктними.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, відповідач вважає, що для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини заподіювача шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідач зазначає, що станом на дату проведення Державною екологічною інспекцією в Одеській області перевірки господарську діяльність на земельній ділянці за кадастровим номером :02:003:0403, площею 12,242 га, що розташована за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт. Доброслав, яка належить на праві власності відповідачу, здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «АГРО ПІВДЕНЬ-1», яке є орендарем вказаної земельної ділянки.

З позиції відповідача, Договір оренди нерухомого майна від 02.01.2020р. №4ОАП3, укладений між ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» та ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1»; Договір про надання охоронних послуг від 05.03.2020р. №03/20-ф, укладений між ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» та ПП «БІЗНЕС-СЕК`ЮРІТІ»; Договір про надання телекомунікаційних послуг від 27.03.2020р. №27032077, укладений між ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» та ТОВ «ЛЄКОЛ»; довідка про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1»; Договір поставки нафтопродуктів від 01.04.2020р. №1454, укладений між ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» та ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» та ліцензія ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» на право зберігання пального, надана ГУ ДПС в Одеській області від 30.01.2020р. підтверджують обставини того, що саме ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» здійснює господарську діяльність на земельній ділянці за кадастровим номером :02:003:0403, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт. Доброслав.

Відповідач також посилається на те, що ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» в ході здійснення інвентаризаційних заходів виявлені Інспекцією будівельні матеріали були використані для планування території та підсипки нерівностей, що підтверджується наказом ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» про приведення у належний стан території від 04.03.2020р. №10, інвентаризаційним описом №1 від 30.06.2020, актом використання б/у матеріалів №1103 від 14.07.2020р. та листом ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» від 20.07.2020р. №401.

Таким чином, відповідач вважає, що ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» не є належним суб`єктом перевірки екологічною інспекцією.

Більше того, відповідач звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази, того, що будівельні матеріали, виявлені під час перевірки, належать саме ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3».

Крім того, відповідач вважає, що позивачем не доведено факт забруднення ґрунту, адже під час перевірки не були відібрані проби ґрунту.

Відповідач вважає, що обов`язковою ознакою засмічення є таке засмічення земель, що призвело до забруднення або може призвести до забруднення навколишнього породного середовища. Однак, в Акті №58/14 від 10.06.2020р. зазначається про наявність будівельних матеріалів на відповідній ділянці, а не про засмічення ґрунту.

Більше того, відповідач зауважує на тому, що «несанкціоноване сміттєзвалище», як зазначено в Акті №58/14 від 10.06.2020р., не є доречним у даному випадку, адже, будівельні матеріали, які зберігаються на земельній ділянці, що належить ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3», не є відходами, режим яких визначається Законом України «Про відходи» та можуть бути і вже використані .

Відповідач зазначає, що в контексті преамбули, ст.ст.1, 22, 25, а також відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відшкодовується шкода, заподіяна забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Принципова різниця між забрудненням і засміченням вбачається з абз.2 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» де перераховані складові частини шкоди: відновлення здоров`я, якості навколишнього природного середовища, відновлення природних ресурсів. У цьому змісті засмічення не викликає шкоди.

Відповідно до п.1.3 Методики №171 ця Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Методики №171 землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення); землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Відтак, враховуючи зберігання будівельних матеріалів на земельній ділянці, що належить ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3»,на думку відповідача, відсутній факт порушення ним природоохоронного законодавства.

ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» зазначає, що відповідно до Акту №58/14 від 10.06.2020р. площа засмічення земельної ділянки складає 672 кв.м., висота 3 м. Однак, відповідач зазначає, що висота складених будівельних матеріалів неоднаковою, а 3м - це максимальна висота, і форма складених будівельних матеріалів уявляє собою конус. Таким чином, об`єм будівельних матеріалів, що зберігається, мав бути розрахований за формулою для визначення об`єму конусу. На підставі зазначеного, відповідач заперечує проти використання коефіцієнту засмічення, зазначеного в розрахунку, для визначення розміру шкоди.

Крім того, відповідач зауважує на тому, що в матеріалах справи відсутня схема площадки. Як зазначено в Акті №58/14 від 10.06.2020р. заміри проводилися металевою рулеткою Р50УЗК №503, тобто багаторазовими замірами, яка має певну довжину. Однак, з позиції відповідача, заміри мали бути виконані шляхом опоясування довгою мотузкою та, для точного визначення площі земельної ділянки під складеними будівельними матеріалами, мала бути намальована геометрична фігура на площині, для подальшого визначення її площі за допомогою математичної формули. У зв`язку з тим, що дана фігура не є фігурою правильної форми, вірність розрахунку площі мала бути підтверджена схемою площадки.

Відповідач також заперечує проти правильності розрахунку суми шкоди. Адже, з позиції ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3», розрахунок, яким обґрунтовуються позовні вимоги, не є вірним. Відповідач вважає, що в формулі розрахунку шкоди використаний коефіцієнт Кнв, який залежить від класу небезпеки відходів. Так, перевіряючими використаний коефіцієнт, який відповідає IV класу небезпеки відходів (додаток 5 до Методики №171). Однак, перевіряючими у п.7 розрахунку розміру шкоди вказаний Кнв-1. При цьому, в матеріалах перевірки не вказана інформація про клас небезпеки.

Відповідач зазначає, що клас небезпеки відходів визначається під час інвентаризації відходів спеціалізованими організаціями, фіксується в Технічному паспорті відходу, який узгоджується Департаментом екології ОГА. ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» такий паспорт не отримувало за непотрібністю, у зв`язку з чим не зрозумілими є підставі використання вказаного вище коефіцієнту під час розрахунку збитку.

Крім того, в п.5.3. Методики № 171 (в редакції станом на час здійснення розрахунку) міститься посилання на нормативний документ ДСанПіН 2.2.7.029-99, на підставі якого визначається клас небезпеки відходів, затверджений постановою Головного держаного санітарного лікаря У країни від 01.07.1999р. №29, який був недіючим з 16.09.2014р.

На підставі вищезазначеного, відповідач дійшов висновку, що відсутні підстави вважати земельну ділянку засміченою, причинний зв`язок між шкодою та діями відповідача та вина ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» відсутній, у зв`язку з чим, на думку відповідача, відсутній склад цивільного правопорушення.

Відповідач також вважає, що факт сплати директором ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» штрафу, накладеного постановою Державної екологічної інспекції в Одеській області від 10.06.2020р.№000267, у розмірі 1 700 грн не є доказом заподіяння ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» шкоди навколишньому природному середовищу.

ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» також вважає, що Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) не є належним позивачем у справі, адже, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2020р. №802 Державна екологічна інспекція та її територіальні органи, у тому числі Державна екологічна інспекція в Одеській області, були ліквідовані. Наказом Держекоінспекції України від 22.12.2020р. №502 «Про питання діяльності Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) припинено здійснення функцій і повноважень Державної екологічної інспекції в Одеській області та визначена дата початку здійснення відповідних повноважень і виконання відповідних функцій Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) з 23.12.2020р. Органи державної влади є юридичними особами публічного права.Ліквідація - це одна із форм припинення юридичної особи. Ліквідація юридичної особи здійснюється без переходу прав і обов`язків особи, що ліквідується, до інших осіб, тобто без правонаступництва. При ліквідації юридичної особи його права й обов`язки припиняються.

Таким чином, на думку відповідача, позивач не є правонаступником Державної екологічної інспекції в Одеській області.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, судом встановлено, що у період з 03.06.2020р. по 10.06.2020р. Державною екологічною інспекцією в Одеській області, згідно ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі звернення гр. ОСОБА_1 (та інших) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави суб`єктом господарювання, погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) №2.2/341ПГ від 26.05.2020р., наказу Державної екологічної інспекції в Одеській області від 02.06.2020р. №335, направлення №200пр від 03.06.2020р., проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині використання та охорони земель ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3».

За результатами перевірки було встановлено, що на земельній ділянці, площею 12, 242 га за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, кадастровий номер :02:003:0403, що знаходиться у власності ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» на підставі Договору купівлі-продажу від 19.07.2019р. №314, зберігаються бетонні блоки та інші залишки будівельних матеріалів.

Згідно з пунктом «в» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів, забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдання позадоговірної шкоди визначено ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є правопорушення - протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду.

Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та шкодою; вини заподіювача шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність у вигляді відшкодування шкоди не настає.

Обов`язок доказування, відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, якими обґрунтовуються його вимоги або заперечення.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди та її розмір, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Підставою позовних вимог позивач визначає зберігання ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» бетонних блоків та інших залишків від будівництва на земельній ділянці кадастровий номер :02:003:0403, що розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, що зафіксовано в Акті №58/14 від 10.06.2020р., складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до абз.1 ст.1 Закону України «Про відходи» відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Для визначення порядку розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 171 від 27.10.1997р. затверджено Методику.

За змістом п. 3.2. вказаної Методики землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

В силу п. 3.3. Методики факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Відповідно до приписів природоохоронного законодавства умовою кваліфікації такого правопорушення, як засмічення земель, що є підставою для настання відповідальності та відшкодування шкоди, спричиненої таким засміченням, є доведення факту виявлення на відкритому ґрунті сторонніх предметів і матеріалів, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини.

Судом встановлено, що в Акті перевірки відсутні відомості, які б підтверджували висновок про розміщення будівельних відходів саме на відкритому ґрунті, зокрема, матеріали ґрунтових досліджень, акти відбору проб та протоколи вимірювань, а також, що таке розміщення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Суд зауважує на тому, що в матеріалах справи міститься фотофіксація, здійснена під час перевірки, однак, з неї неможливо встановити, що будівельні відходи розміщено саме на відкритому ґрунті.

Крім того, суд приймає до уваги те, що відповідно до наказу ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» від 04.03.2020р. №10, яке є землекористувачем земельної ділянки, що перевірялась, про приведення у належний стан території, інвентаризаційного опису №1 від 30.06.2020, акту використання б/у матеріалів №1103 від 14.07.2020р. та листа ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» від 20.07.2020р. №401 будівельні відходи, виявлені під час перевірки, підлягають подальшому використанню для планування території та підсипки нерівностей.

Отже, залишки будівельних матеріалів, виявлені під час перевірки не є відходами в розумінні Закону України «Про відходи».

В свою чергу, факт наявності сміття (зокрема, у вигляді бетонних блоків та інших залишків від будівництва) не є достатнім для того, щоб вважати землю засміченою і, як наслідок, виникнення обов`язку відшкодувати шкоду. Обов`язковою ознакою засмічення є таке засмічення земель, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Наведені висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 13.04.2018р. у справі № 904/6886/17, від 27.09.2018р. у справі № 909/6/18, від 25.10.2018р. у справі № 905/31/17, які на підставі ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України враховуються судом при виборі і застосування норм права до спірних відносин.

З огляду на вищевикладену правову позицію, позивачу необхідно було встановити факт того, що засмічення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, чого останнім зроблено не було.

Суд зазначає, що під час розгляду справи позивачем не надано доказів, які б підтвердили обставини, які є необхідними для кваліфікації правопорушення як засмічення земельної ділянки, а саме: доказів того, що зафіксоване засмічення земельної ділянки бетонними блоками та іншими залишками будівельних матеріалів призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини; не обґрунтовано, що виявлені під час перевірки відходи мають ознаки забруднюючих елементів, та не обґрунтовано наслідків їх впливу на стан земель.

При цьому суд відмічає, що визнання постановою №000267 від 10.06.2020р. директора ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-3» Іванова О.В. винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 52 Кодексу України про адміністративне правопорушення, накладення на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. та факт сплати ним штрафу не є достатнім доказом заподіяння відповідачем шкоди навколишньому природному середовищу.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, тому підстави для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За таких обставин, інші елементи правопорушення не підлягають дослідженню.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Суд також відхиляє заперечення відповідача щодо неналежності позивача у даній справі, адже, постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2020р. №802 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції» утворено як юридичну особу публічного права, зокрема, Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), ліквідовано як юридичну особу публічного права, зокрема, Державну екологічну інспекцію в Одеській області та Державну екологічну інспекцію у Миколаївській області, пунктом 3 Постанови № 802 визначено, що територіальні органи Державної екологічної інспекції, що ліквідуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень відповідним міжрегіональним територіальним органам, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2020р. №802 Державною екологічною інспекцією України 22.12.2020р. прийнято наказ №502 «Про питання діяльності Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області)», яким визначено Державній екологічній інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) забезпечити здійснення покладення на неї функцій і повноважень на відповідній території відповідно до Положення, Державній екологічній інспекції в Одеській області припинити здійснення функцій і повноважень.

Згідно п.4 наказу Державної екологічної інспекції України від 22.12.2020р. №502 датою початку здійснення відповідних повноважень і виконання відповідних функцій Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є 23.12.2020.

Відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020р. №230, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (далі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Пунктом 2 розділу II Положення встановлено, що Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства у тому числі про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо: наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; права державної власності на води; ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів; здійснення водокористувачами заходів із запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з їх території; здійснення заходів, пов`язаних із запобіганням шкідливій дії води і ліквідацією її наслідків; дотримання регламентів скидання промислових забруднених стічних чи шахтних, кар`єрних, рудникових вод з накопичувачів, норм і правил експлуатації технологічних водойм (ставки-охолоджувачі теплових і атомних станцій, рибоводні ставки, ставки-відстійники та інші).

Згідно з розділом II Положення Інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (п. 9); вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п. 10).

Таким чином, враховуючи предмет позову, повноваження та функції Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є належним позивачем у даній справі.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПІВДЕНЬ-3» про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, на користь держави Україна у розмірі 548 620 грн 80 коп. - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2021 р.

Суддя Н.В. Рога