ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 листопада 2021 рокуСправа № 912/3108/21

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Тимошевська В.В., розглянувши матеріали

за позовом гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до гр. ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява гр. ОСОБА_1 , яка містить вимоги до гр. ОСОБА_2 про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів, це ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п. 6).

Із змісту позовної заяви вбачається, що в обґрунтування позовної заяви позивач (гр. ОСОБА_1 ) вказала, що син попередніх власників гр. ОСОБА_2 (відповідач) зареєстрований у належній їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_2 , однак понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, участі в утриманні квартири не приймає, тому позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.

Разом з тим, для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням

Натомість, як вбачається з позовної заяви, позивачем та відповідачем визначено фізичних осіб; предметом позову є вимога позивача фізичної особи до відповідача фізичної особи про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Поряд з цим, позовні вимоги пред`явлено до гр. ОСОБА_1 до гр. ОСОБА_2 , які не є підприємцями, так які не зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи - підприємці.

У ст. 14 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що спір у цій справі не відноситься до категорій спорів, визначених ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, у яких сторонами спору можуть бути фізичні особи, які не є підприємцями. Відтак, суд доходить висновку, що подана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно зі ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За змістом ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства та має розглядатись за правилами цивільного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 4, 20, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом гр. ОСОБА_1 до гр. ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

2. Позовну заяву гр. ОСОБА_1 від 01.11.2021 (вх. №3108/21 від 02.11.2021) та додані до неї документи повернути позивачу.

3. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства - Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали надіслати ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В.Тимошевська