ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року Справа № 923/1143/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКО ЮА", м.Київ

до відповідача: Управління освіти Херсонської міської ради

про стягнення 239201,28 грн. заборгованості

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСКО ЮА", м.Київ звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Управління освіти Херсонської міської ради про стягнення 239201,28 грн. заборгованості за енергосервісним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов Енергосервісного договору від 08.09.2020 №1159 в частині оплати договору.

Ухвалою від 28.08.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, про що подано відповідну заяву і докази.

Ухвалою від 14.09.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 14.09.2021, з урахуванням приписів ч.11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву ТОВ "ЕСКО ЮА", м.Київ залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків.

На виконання вимог суду позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про що подано відповідну заяву і докази.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді у період з 16.09.2021 по 13.10.2021 заяву про усунення недоліків позовної заяви передано на розгляд судді 18.10.2021.

Ухвалою від 19.10.2021 розгляд справи продовжено.

Ухвала господарського суду від 14.09.2021 про відкриття провадження у справі отримана уповноваженою особою відповідача 21.09.2021, що підтверджено повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №306, отже останній є належним чином повідомлений про розгляд даної справи господарським судом.

Відповідач відзив на позовну заяву та заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження не надав.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСКО ЮА", м.Київ звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Управління освіти Херсонської міської ради про стягнення 239201,28 грн. заборгованості за енергосервісним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов Енергосервісного договору від 08.09.2020 №1159 в частині оплати договору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 08.09.2020 між Управлінням освіти Херсонської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕСКО ЮА" укладено Енергосервісний договір №1159.

Відповідно до п. 1.1 Енергосервісного договору, предметом договору є здійснення енергосервісу будівлі Херсонського навчально-виховного комплексу №11 Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, вул. Робоча, 205, оплата якого здійснюється за рахунок досягнутого в результаті здійснення енергосервісу скорочення замовником споживання теплової енергії порівняно із споживанням (витратами) за відсутності енергосервісу. Енергосервісом є комплекс технічних та організаційних енергозберігаючих (енергоефективних) та інших заходів енергосервісу, перелік яких наведено у Додатку 1. Договір розроблено відповідно до вимог Примірного енергосервісного договору, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 845.

Згідно з пунктом 2.1 Договору, ціна договору становить 1088870,24 грн. у тому числі ПДВ.

Пунктом 7.1. Енергосервісного договору передбачено, що оплата за Договором здійснюється Замовником за рахунок скорочення споживання та/або витрат Замовника на оплату теплової енергії порівняно із споживанням та/або витратами на оплату теплової енергії за відсутності таких заходів (відповідно до статті 5 Закону України "Про запровадження нових інвестиційних можливостей, гарантування прав та законних інтересів суб`єктів підприємницької діяльності для проведення масштабної енергомодернізації") за відповідний період на підставі тарифів, що діяли у період, за який здійснюється оплата.

Відповідно до п. 7.3 Енергосервісного договору, оплата за Договором здійснюється щомісяця.

Згідно з п. 7.6. Енергосервісного договору, фіксований відсоток суми скорочення витрат Замовника на оплату теплової енергії, що підлягає до сплати Виконавцю за Договором становить 80 відсотків.

Відповідно до п. 7.7 Енергосервісного договору, оплата за договором здійснюється Замовником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання акту про виконання зобов`язань відповідно до пункту 8.6 Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця.

Відповідно до п. 8.4 Енергосервісного договору, для перевірки та підтвердження фактичного скорочення рівня споживання теплової енергії та/або витрат в результаті впровадження енергосервісу за розрахунковий період Виконавець протягом п`яти робочих днів після закінчення розрахункового періоду (в разі самостійного зняття показників приладу обліку теплової енергії об`єкту енергосервісу), або протягом п`яти робочих днів після отримання від Замовника показників приладу обліку теплової енергії відповідно до пункту 8.3. Договору, надсилає Замовникові акт про виконання зобов`язань та протокол розрахунків скорочення рівня споживання теплової енергії за формою згідно з Додатками 9, 10.

Згідно з п. 8.5. Енергосервісного договору, замовник розглядає і підписує акт про виконання зобов`язань протягом трьох робочих днів з дня його надходження.

Пунктом 8.6 Енергосервісного договору передбачено, що акт про виконання зобов`язань підписується Сторонами та скріплюється печаткою (за наявності). Такий акт є підставою для здійснення платежів за Договором.

Відповідно до пункту 8.7. Енергосервісного договору, у випадку, якщо Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня надходження Акту про виконання зобов`язань, безпідставно (без вказівки в письмовому вигляді причин, які не дозволяють фактично або юридично здійснити підписання Акту про виконання зобов`язань) не підпише Акт про виконання зобов`язань, то такий Акт про виконання зобов`язань вважається погодженим та підписаним Замовником, а платіж за відповідний розрахунковий період повинен бути сплачений Виконавцю протягом 5 (п`яти) робочих днів на підставі рахунку Виконавця.

В підтвердження виконання своїх зобов`язань позивачем на адресу відповідача було направлено акти про виконання зобов`язань та протоколи розрахунку скорочення рівня споживання теплової енергії за січень 2021 на суму 10445,99 грн., за лютий 2021 78363,34 грн., за березень 2021 на суму 116894,45 грн.

Листом від 09.03.2021 №09/03/2021-9 "Про фінанасування договору" позивач повторно направив на адресу відповідача акти про виконання зобов`язання та протоколи розрахунку скорочення рівня споживання теплової енергії за січень 2021 на суму 10445,99 грн., за лютий 2021 року на суму 60319,15 грн.

Відповідач отримав зазначені документи 11.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №30, описом відправлення, накладною №302.

Листом від 08.04.2021 №08/04/2021-9 "Про фінансування договору" позивач направив на адресу відповідача акт про виконання зобов`язання та протокол розрахунку скорочення рівня споживання теплової енергії за березень 2021 року на суму 116894,45 грн.

Відповідач отримав зазначені документи 12.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №630, накладною №630.

При цьому, відповідач означені акти не підписав, оплату не здійснив.

З метою забезпечення досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача претензію від 15.07.2021 № 15/07-21 з вимогою сплатити заборгованість за Енергосервісним договором.

Відповідач отримав зазначену претензію 29.07.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 855, накладною № 855.

Відповідь на претензію не адресу позивача не надходила, заборгованість не погашена.

Таким чином, станом на 16.08.2021 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати послуг за Енергосервісним договором за період січень-березень 2021р. на суму 205703,78 грн., що і зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Відповідно до частини першої ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.629 цього ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Суд зауважує, що відповідач Управління освіти Херсонської міської ради правом на судовий захист не скористався, обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростував.

Станом на день ухвалення даного рішення до суду не надходило жодних доказів на підтвердження погашення відповідачем боргу.

Наявність у відповідача не погашеної заборгованості в сумі 205703,78 грн. за Енергосервісним договором №1159 позивачем належним чином доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована; розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим.

За наведеного суд констатує, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 205703,78 грн. основної заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачем позивач також просить стягнути з останнього 27320,64 грн. пені, 2245,52 грн. 3% річних та 3931,34 грн. інфляційних втрат.

Періоди нарахування пені, річних та збитків від інфляції позивачем визначено з урахуванням положень п.8.7 Енергосервісного договору та дати отримання відповідних актів.

Так пеня та річні за заборгованістю за січень і лютий 2021 року нараховані за період з 18.03.2021 по 15.08.2021 (дата звернення до суду із даним позовом), за березень 2021 - з 19.04.2021 по 15.08.2021.

Однак, суд не погоджується з обраними позивачем періодами нарахування, оскільки з урахуванням положень договору щодо обов`язку оплати акту протягом п`яти робочих днів та з огляду на дату вручення таких актів відповідачу, належними періодами нарахування за актами січень-лютий є 19.03.2021-15.08.2021, за березень - 20.04.2021- 15.08.2021.

Що стосується стягнення штрафних санкцій.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу).

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас, суд зазначає, що такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня, її розмір та спосіб визначення встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

У відповідності до положень ч. 1, 3 ст. 6, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Також сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ч.1 ст.216 та ч.2 ст.217 Господарського кодексу України передбачена господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.,

Згідно з пунктом 10.1 Енергосервісного договору, сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань згідно з Договором.

Відповідно до п. 10.5 Енергосервісного договору, у разі несвоєчасного виконання Замовником зобов`язань щодо оплати за Договором Замовник сплачує на користь Виконавця пеню у розмірі 0,1 відсотка суми прострочення за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Суд перевірив розрахунок позивача щодо нарахування пені та зауважує, що при здійсненні розрахунку позивачем не було враховано положення п.10.5 Договору щодо обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного банку, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Так за розрахунком суду пеня становить:

- за актом січень 2021 за період з 19.03.2021 по 15.08.2021 634,83 грн.:

Період розрахунку: з 19.03.2021 року по 15.04.2021 року - 28 днів

Ставку пені обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ: 6,500% (облікова ставка НБУ) ? 2 / 365 (днів у році) = 0,03562% (розрахункова ставка в день)

[Пеня] = 10 445,99 грн. (сума боргу) ? 0,03562% (розрахункова ставка) / 100% ? 28 (кількість днів) = 104,18 грн.

Період розрахунку: з 16.04.2021 року по 22.07.2021 року - 98 днів

Ставку пені обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ: 7,500% (облікова ставка НБУ) ? 2 / 365 (днів у році) = 0,04110% (розрахункова ставка в день)

[Пеня] = 10 445,99 грн. (сума боргу) ? 0,04110% (розрахункова ставка) / 100% ? 98 (кількість днів) = 420,74 грн.

Період розрахунку: з 23.07.2021 року по 15.08.2021 року - 24 днів

Ставку пені обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ: 8,000% (облікова ставка НБУ) ? 2 / 365 (днів у році) = 0,04384% (розрахункова ставка в день)

[Пеня] = 10 445,99 грн. (сума боргу) ? 0,04384% (розрахункова ставка) / 100% ? 24 (кількість днів) = 109,91 грн.

- за актом лютий 2021 за період з 19.03.2021 по 15.08.2021 - 4762,39 грн.:

Період розрахунку: з 19.03.2021 року по 15.04.2021 року - 28 днів

Ставку пені обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ: 6,500% (облікова ставка НБУ) ? 2 / 365 (днів у році) = 0,03562% (розрахункова ставка в день)

[Пеня] = 78 363,34 грн. (сума боргу) ? 0,03562% (розрахункова ставка) / 100% ? 28 (кількість днів) = 781,56 грн.

Період розрахунку: з 16.04.2021 року по 22.07.2021 року - 98 днів

Ставку пені обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ: 7,500% (облікова ставка НБУ) ? 2 / 365 (днів у році) = 0,04110% (розрахункова ставка в день)

[Пеня] = 78 363,34 грн. (сума боргу) ? 0,04110% (розрахункова ставка) / 100% ? 98 (кількість днів) = 3 156,32 грн.

Період розрахунку: з 23.07.2021 року по 15.08.2021 року - 24 днів

Ставку пені обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ: 8,000% (облікова ставка НБУ) ? 2 / 365 (днів у році) = 0,04384% (розрахункова ставка в день)

[Пеня] = 78 363,34 грн. (сума боргу) ? 0,04384% (розрахункова ставка) / 100% ? 24 (кількість днів) = 824,51 грн.

- за актом березень 2021 за період з 20.04.2021 по 15.08.2021 - 5746,02 грн.:

Період розрахунку: з 20.04.2021 року по 22.07.2021 року - 94 днів

Ставку пені обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ: 7,500% (облікова ставка НБУ) ? 2 / 365 (днів у році) = 0,04110% (розрахункова ставка в день)

[Пеня] = 116 894,45 грн. (сума боргу) ? 0,04110% (розрахункова ставка) / 100% ? 94 (кількість днів) = 4 516,10 грн.

Період розрахунку: з 23.07.2021 року по 15.08.2021 року - 24 днів

Ставку пені обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ: 8,000% (облікова ставка НБУ) ? 2 / 365 (днів у році) = 0,04384% (розрахункова ставка в день)

[Пеня] = 116 894,45 грн. (сума боргу) ? 0,04384% (розрахункова ставка) / 100% ? 24 (кількість днів) = 1 229,92 грн.

Отже належною до стягнення сумою пені є 11143,24 грн., у задоволенні решти вимог в сумі 16177,40 грн. слід відмовити.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1847,78 грн. 3% річних та 3160,32 грн. інфляційних втрат.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив розрахунок 3% річних та зауважує, що за розрахунком суду останні складають 2228,63 грн.:

- розрахунок 3% річних за актами січень-лютий:

Період розрахунку: з 19.03.2021 року по 15.08.2021 року - 150 днів

[Проценти] = 88 809,33 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 150 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1094,91 грн.

- розрахунок 3% річних за актом березень:

Період розрахунку: з 20.04.2021 року по 15.08.2021 року - 118 днів

[Проценти] = 116 894,45 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 118 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1133,72 грн.

Отже вимоги в частині 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 2228,63 грн., в решті вимог в сумі 16,89 грн. слід відмовити.

Суд перевірив розрахунок збитків від інфляції і зазначає, що останній здійснено арифметично правильно, у зв`язку з чим вимоги в цій частині в сумі 3931,34 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В даному випадку позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який відповідає тим, що передбачені законодавством, та забезпечить відновлення порушеного права позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає частковому задоволенню.

Так з відповідача Управління освіти Херсонської міської ради на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКО ЮА" підлягає стягненню 205703,78 грн. основної заборгованості, 11143,24 грн. пені, 2228,63 грн. 3% річних та 3931,34 грн. інфляційних втрат.

В решті вимог в частині 16177,40 грн. пені та 16,89 відсотків річних слід відмовити.

При зверненні до суду із даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3588,02 грн. на підставі платіжного доручення №417 від 16.08.2021.

У зв`язку із частковим задоволенням позову витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно задовленим вимогам.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями ч.8 ст.129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Положеннями ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просить суд покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання професійної правничої допомоги №03/08 від 03.08.2021р., Акт від 16.08.2021р. приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги за період з 03.08.2021р. по 16.08.2021р. з детальним описом наданих послуг.

Згідно акту наданих послуг від 16.08.2021р., адвокатським бюро було надано, а клієнтом прийнято послуги на суму 5000,00 грн. згідно детального опису наданих послуг.

За приписами ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.6 ст.126 ГПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Доказів не співмірності заявлених витрат до суду не було надано, тому суд приймає докази позивача та покладає на відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 126, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради (73000, м.Херсон, вул.Воронцовська, буд.15А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКО ЮА" (03191, м.Київ, вул.Ломоносова, буд.56 кв.52, ) - 205703 (двісті п`ять тисяч сімсот три) грн. 78 коп. основної заборгованості, 11143 (одинадцять тисяч сто сорок три) грн. 24 коп. пені, 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) грн. 63 коп. 3% річних, 3931 (три тисячі дев`ятсот тридцять одна) грн. 34 коп. інфляційних втрат, 3345 (три тисячі триста сорок п`ять) грн. 10 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради (73000, м.Херсон, вул.Воронцовська, буд.15А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКО ЮА" (03191, м.Київ, вул.Ломоносова, буд.56 кв.52, ) - 4661 (чотири тисячі шістсот шістдесят одна) грн. 49 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

5. Витрати зі сплати 242,92 грн. судового збору та 338,51 грн. на оплату професійної правничої допомоги покласти на позивача.

6. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Рішення складено і підписано 08.11.2021.

Суддя М.Б. Сулімовська