РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2021Справа № 910/14773/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Національного університету фізичного виховання і спорту України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендо Профі»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні

позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву

про стягнення 105 633, 54 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний університет фізичного виховання і спорту України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендо Профі» про стягнення 105 633, 54 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач повністю не виконав свої грошові зобов`язання за договорами № 7660 від 28.11.2016, № 64 від 16.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/14773/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 14.09.2021 направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 231 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До Господарського суду міста Києва 13.10.2021 повернувся конверт з поштовим відправленням № 231 із відміткою про повернення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву та Товариство з обмеженою відповідальністю «Лендо Профі» (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Старт Нетворк») 28.11.2016 уклали договір № 7660, за яким третя особа передає, а відповідач приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину нежитлового приміщення будівлі гуртожитку № 1 загальною площею 0, 50 кв.м., яке знаходиться за адресою 03118, місто Київ, провулок Кустанайський, 7, що перебуває на балансі позивача.

Пунктом 2.1 договору № 7660 від 28.11.2016 передбачено, що відповідач вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

За актом приймання-передачі від 28.11.2016 третя особа передала відповідачу в строкове платне користування частину нежитлового приміщення будівлі гуртожитку № 1 загальною площею 0, 50 кв.м., яке знаходиться за адресою 03118, місто Київ, провулок Кустанайський, 7, що перебуває на балансі позивача.

Згідно пункту 3.1 договору № 7660 від 28.11.2016 (у редакції договору № 7660/01 від 28.12.2019) орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.95 (із змінами) та змінено відповідно до пункту 1 статті 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - вересень 2019 року 6 776, 03 грн.

Відповідач зобов`язується протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з позивачем договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг (пункт 5.11 договору № 7660 від 28.11.2016).

Сторонами у справі 16.12.2016 укладено договір № 64, за яким позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з утримання орендованого майна, комунальні послуги, а відповідач - відшкодовувати позивачу витрати на утримання орендованого майна, надання комунальних послуг та оплату суми земельного податку.

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною другою статті 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 у справі № 910/10829/21 встановлено, що договір № 7660 від 28.11.2016 припинив свою дію 28.11.2020.

Пунктом 3.11 договору № 7660 від 28.11.2016 передбачено, що закінчення строку дії договору не звільняє відповідача від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою у повному обсязі, враховуючи санкції. У разі розірвання договору відповідач сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно.

За розрахунком позивача, орендна плата по договору № 7660 від 28.11.2016 за період часу з січня 2021 року по липень 2021 року становить 84 610, 63 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Частиною четвертою статті 286 Господарського кодексу України встановлено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Пунктом 3.6 договору № 7660 від 28.11.2016 передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувача у співвідношенні 50 % до 50 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Судом встановлено, що строк внесення орендної плати є таким, що настав.

Позивач в абзаці другому сторінки четвертої позовної заяви стверджує, що станом на дату подання позовної заяви акт приймання-передавання майна не надходив.

Разом з тим, з долученого до матеріалів справи акту приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 05.05.2021 вбачається, що відповідач 05.05.2021 повернув орендоване майно за договором № 7660 від 28.11.2016.

Таким чином, суд відхиляє твердження позивача про відсутність доказів повернення відповідачем орендованого майна.

Враховуючи, що об`єкт оренди повернутий відповідачем за актом приймання-передачі 05 травня 2021, то здійснене позивачем нарахування орендної плати після цієї дати є неправомірним.

Здійснивши перерахунок, вартість оренди за договором № 7660 від 28.11.2016 за період часу 01.01.2021 - 05.05.2021 становить 78 503, 58 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основного боргу підлягає задоволенню частково у сумі 78 503, 58 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 7 146, 00 грн. - пені, нарахованої за період часу з 17.01.2021 по 11.05.2021, 3 358, 68 грн. - 3 % штрафу та 6 721, 10 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу 17.01.2021 - 10.06.2021.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 3.7-3.8 договору № 7660 від 28.11.2016 встановлено, що оренда плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не мешне ніж три місяці, відповідач сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

Частиною четвертою статті 631 Цивільного кодексу України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Враховуючи, що договір № 7660 від 28.11.2016 припинив свою дію 28.11.2020, нарахування штрафних санкцій за його порушення після зазначеної дати є неправомірним.

З огляду на те, що розрахунок штрафу та пені здійснено за порушення договору № 7660 від 28.11.2016, яке мало місце після закінчення строку його дії, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 7 146, 00 грн. - пені, нарахованої за період часу з 17.01.2021 по 11.05.2021 та 3 358, 68 грн. - 3 % штрафу.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок інфляційних втрат та визнано його помилковим, оскільки нарахування здійснено на завищену суму боргу.

Здійснивши перерахунок, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 6 483, 64 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу 17.01.2021 - 10.06.2021.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 145, 91 грн. - витрат на утримання орендованого майна за договором № 64 від 16.12.2016.

Пунктами 5.1-5.2 договору № 64 від 16.12.2016 встановлено, що відповідач відшкодовує позивачу вартість спожитих комунальних послуг та сплачує суму земельного податку відповідно до акту наданих послуг.

За місяць, у якому були надані комунальні послуги, акт наданих послуг формується позивачем до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому були надані комунальні послуги. Два примірники такого акту наданих послуг надаються відповідачу під підпис. Відповідач протягом 2 робочих днів з дня отримання від позивача акту наданих послуг, перевіряє якісні і кількісні характеристики наданих послуг, і, за відсутності заперечень щодо їх прийняття, підписує акт наданих послуг. Один примірник зазначеного акту протягом 2 робочих днів з моменту підписання відповідачем повертається позивачу рекомендованим листом або передається позивачу під підпис (пункти 5.3-5.4 договору № 64 від 16.12.2016).

Згідно пунктів 5.6 - 5.8 договору № 64 від 16.12.2016 послуги вважаються наданими позивачем з моменту підписання відповідачем акту наданих послуг або з моменту закінчення строку, протягом якого відповідач був зобов`язаний передати позивачу підписаний акт наданих послуг або відмову від його підписання. Оплата вартості спожитих відповідачем комунальних послуг та суми земельного податку здійснюється не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, у якому сторонами було підписано акт наданих послуг.

В матеріалах справи відсутні підписані обома сторонами акти надання послуг, які в розумінні пункту 5.6 договору № 64 від 16.12.2016 є належними та допустимими доказами надання послуг. Крім того, позивачем не доведено, що такі акти надавались чи надсилались на адресу відповідача, але той ухилився від їх підписання.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави вважати акти надання послуг узгодженими сторонами.

На підтвердження заборгованості відповідача за договором № 64 від 16.12.2016 у розмірі 3 145, 91 грн. позивач надав акт звірки взаєморозрахунків № 37 від 19.08.2021 (підписаний лише позивачем).

Суд зазначає, що акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Всупереч наведеного, позивач не надав суду жодних первинних документів, в тому числі актів наданих послуг, що могли б підтвердити наявність заборгованості відповідача за договором № 64 від 16.12.2016 у розмірі 3 145, 91 грн.

У зв`язку з відсутністю первинних документів встановити наявність у відповідача боргу за договором № 64 від 16.12.2016 у розмірі 3 145, 91 є неможливим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу за договором № 64 від 16.12.2016 у розмірі 3 145, 91 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відмова у задоволенні основної вимоги за договором № 64 від 16.12.2016, у даному випадку, зумовлює відмову у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 387, 03 грн. та інфляційних втрат у розмірі 264, 19 грн., нарахованих на суму 3 145, 91 грн. основного боргу.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендо Профі» (02099, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9, ідентифікаційний код 39009262) на користь Національного університету фізичного виховання і спорту України (03150, місто Київ, вулиця Фізкультури, будинок 1, ідентифікаційний код 02928433) 78 503 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот три) грн. 58 коп. - основного боргу за договором № 7660 від 28.11.2016, 6 483 (шість тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 64 коп. - інфляційні втрати та 1 826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 32 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк