СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Харків Справа № 913/396/20

Східний апеляційний господарський суд у складі головуючого судді Мартюхіної Н.О., суддів Лакіза В.В., Плахова О.В.

секретар судового засідання Семенов О.Є.

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача-1 - не з`явився;

від відповідача-2 - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк (вх.№1479Л/З),

на рішення Господарського суду Луганської області від 13 квітня 2021 року (повний текст складено та підписано 19.04.2021) у справі № 913/396/20 (суддя Зюбанова Н.М.)

за позовом Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до відповідачів:

1. Фірми АВК, м. Попасна Луганської області;

2. ОСОБА_1 , м. Первомайськ Луганської області;

про стягнення 2830506,03 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 13.04.2021 у справі №913/396/20:

- позов ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Фірми АВК та ОСОБА_1 , про стягнення 2830506 грн 03 коп. задоволено частково;

- стягнуто солідарно з Фірми АВК та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" 363 512 грн. 18 коп. прострочених процентів за користування кредитом, 1 277 грн. 63 коп. простроченої комісії за резервування, 202 460 грн. 41 коп. 3% річних за прострочення боргу за кредитом, 51 660 грн. 25 коп. 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 338 грн. 97 коп. 3% річних за прострочення комісії, 741 972 грн. 02 коп. інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом, 324 659 грн. 05 коп. інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом, 1 629 грн. 10 коп. інфляційних втрат за прострочення комісії та 25 312 грн. 64 коп. судового збору;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням, до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк в якій скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні солідарно з відповідачів строкових процентів за користування кредитом за період з 01.06.2020 по 15.06.2020 в розмірі 11 188,10 грн., прострочених процентів за користування кредитом за період з 20.12.2016 по 31.05.2020 в розмірі 941 292,44 грн., 3 % річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 20.12.2016 по 15.06.2020 в розмірі 86 278,42 грн., інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом за період з січня 2017 по травень 2020 в розмірі 104 237,46 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:

- оскільки позичальник не виконав зобов`язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом, зобов`язання за кредитним договором не припинились і банк правомірно здійснював нарахування процентів за період з 20.12.2016 по 15.06.2020 на підставі п.2.7.2. кредитного договору;

- з урахуванням того, що Банк правомірно здійснював нарахування процентів за період з 20.12.2016 по 15.06.2020, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні похідних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних, нарахованих на підставі ст.625 Цивільного кодексу України. Отже, кредитор має право на отримання 3% річних за несвоєчасну сплату процентів по простроченим процентам за період з 20.12.2016 по 15.06.2020 та інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з січня 2017 по травень 2020.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2021 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., судді Стойка О.В., Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 у справі №913/396/20: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк на рішення господарського суду Луганської області від 13.04.2021 у справі № 913/396/20; призначено справу до розгляду на "14" червня 2021 р. о 12:00 годині.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2021, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Стойки О.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Пушай В.І., судді Барбашова С.В., Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 у справі №913/396/20 оголошено перерву у судовому засіданні до "19" липня 2021 р. о 11:30 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 у справі №913/396/20 оголошено перерву у судовому засіданні до "09" серпня 2021 р. о 11:30 год.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2021, у зв`язку із перебуванням у відпустці суддів для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 у справі №913/396/20 розгляд справи відкладено на 16 вересня 2021 року об 11:00 год.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2021, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Черноти Л.Ф. для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., судді Радіонова О.О., Істоміна О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 у справі №913/396/20 розгляд справи відкладено на 12 жовтня 2021 року о 09:30

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2021, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Істоміної О.А. для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., судді Радіонова О.О., Барбашова С.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 у справі №913/396/20 розгляд справи відкладено на 28 жовтня 2021 року о 14:00 год.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Пелипенко Н.М. для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.А., судді Лакіза В.В., Плахов О.В.

Позивач в судове засідання 28.10.2021 не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке було розглянуто та задоволено судом.

Відповідач-1 в жодне судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, незважаючи на належне повідомлення про дату та час судового засідання шляхом направлення процесуальних документів суду на адресу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач-2 в жодне судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, незважаючи на належне повідомлення про дату та час судового засідання шляхом розміщення повідомлень про дату та час судового засідання на сторінці Східного апеляційного господарського суду офіційного веб-порталу «Судова влада України».

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.12.2013 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі Банк) та Фірмою «АВК» (далі Позичальник) був укладений договір кредитної лінії № 211 (далі договір) за умовами п.2.1 якого Банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а Позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки Кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.п 2.2 - 2.4 договору кредит надано у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) на поповнення обігових коштів з остаточним терміном повернення не пізніше 19 грудня 2016 року. Максимальним ліміт кредитування становить 1 500 000,00 грн.

Згідно п.2.7.1. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценти на основі процентної ставки в розмірі 19,5% річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим Договором.

Пунктом 2.7.2. договору передбачено, що проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості Позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі Кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим Договором. При нарахуванні процентів день видачі Кредиту приймається до розрахунку як 1 повний день користування Кредитом, а день повернення Кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається.

Згідно п.2.7.3. договору нараховані за період з першого дня видачі Кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення Позичальником Кредиту (або його частини) проценти повинні бути сплачені Позичальником не пізніше 05 числа місяця наступного за звітним, а в разі дострокового погашення Кредиту одночасно з погашенням Кредиту. Перший раз Позичальник сплачує проценти не пізніші 08.01.2014.

Відповідно до п.2.10.2 договору Позичальник сплачує банку комісійну винагороду за резервування коштів на невикористану частину Кредиту. Сплати комісійної винагороди здійснюється в розмірі 1 відсоток річних від суми невикористаної частини Кредиту щомісячно в строк до 05 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальником, між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (кредитор), Фірмою «АВК» (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений договір поруки №211/31 від 20.12.2013 року за умовами п.1.1. якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Згідно умов пункту 3.2 договору поруки поручитель та позичальник залишаються зобов`язаними перед кредитором до тих пір поки всі зобов`язання по кредитному договору не будуть виконані повністю.

У зв`язку із неналежним виконанням Фірмою «АВК» взятих на себе обов`язків за кредитним договором, ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Господарського суду Луганської області із позовом до Фірми «АВК» в якому просило стягнути заборгованість за кредитом в сумі 1 399 947,21 грн., заборгованість за процентами в сумі 311 313,11 грн. (строкові відсотки в розмірі 14 958 грн. 34 коп., прострочені відсотки в розмірі 296 354 грн. 77 коп.), заборгованість за комісією щодо резервування кредиту за період з 06.08.2014 по 20.08.2015 в сумі 1 131,12 грн, пеню за несвоєчасну сплату комісії в розмірі 290 грн. 35 коп., 3% річних по простроченому основному боргу в розмірі 8 543 грн. 67 коп., 3% річних по прострочених відсотках в розмірі 4 806 грн. 50 коп., інфляційні по прострочених відсотках в розмірі 80 964 грн. 41 коп.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.11.2015 у справі №913/814/15 позов задоволено частково та стягнуто з Фірми «АВК» на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 20.08.2015 заборгованість за кредитом в сумі 1399947 грн. 21 коп., заборгованість за відсотками в сумі 311313 грн. 11 коп., заборгованість за комісією в сумі 1131 грн. 12 коп., 3% річних за простроченим кредитом в сумі 8543 грн. 67 коп., 3% річних за простроченими відсотками в сумі 4806 грн. 50 коп., інфляційні по прострочених відсотках в сумі 80964 грн. 41 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 27100 грн. 59 коп.

Крім того, заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.12.2015 у справі №425/3321/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором кредитної лінії №211 від 20.12.2013 року станом на 21.08.2015 в розмірі 2058275,36 грн, яка складається з боргу по кредиту у сумі 1399947,21 грн, боргу по процентах - 311313,11 грн, комісії за резервування - 1131,12 грн, пені - 251569,34 грн, 3% річних - 13350,17 грн, інфляційні втрати - 86858,09 грн.

Як зазначає Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», станом на 16.06.2020 рішення вищевказаних судів не виконані, у зв`язку із чим останнє звернулось до Господарського суду Луганської області із позовом в межах справи №913/396/20 в якому просило стягнути на його користь солідарно з Фірми «АВК» та ОСОБА_1 :

- 11188 грн. 10 коп. строкових процентів за користування кредитом за період з 01.06.2020 по 15.06.2020;

- 1304804 грн. 62 коп. прострочених процентів за користування кредитом за період з 21.08.2015 по 31.05.2020;

- 1277 грн. 63 коп. простроченої комісії за резервування за період з 21.08.2015 по 29.11.2016;

- 202460 грн. 41 коп. 3% річних за прострочення боргу за кредитом за період з 21.08.2015 по 15.06.2020;

- 137938 грн. 67 коп. 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 21.08.2015 по 15.06.2020;

- 338 грн. 97 коп. 3% річних за прострочення комісії за період з 06.08.2014 по 15.06.2020;

- 741972 грн. 02 коп. інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2015 року по травень 2020 року;

- 428896 грн. 51 коп. інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом за період з серпня 2015 року по травень 2020 року

- 1629 грн. 10 коп. інфляційних втрат за прострочення комісії за період з серпня 2014 по травень 2020 року.

Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Луганської області від 13.04.2021 у справі №913/396/20: позов ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Фірми АВК та ОСОБА_1 , про стягнення 2830506 грн 03 коп. задоволено частково; стягнуто солідарно з Фірми АВК та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" 363 512 грн. 18 коп. прострочених процентів за користування кредитом, 1 277 грн. 63 коп. простроченої комісії за резервування, 202 460 грн. 41 коп. 3% річних за прострочення боргу за кредитом, 51 660 грн. 25 коп. 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 338 грн. 97 коп. 3% річних за прострочення комісії, 741 972 грн. 02 коп. інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом, 324 659 грн. 05 коп. інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом, 1 629 грн. 10 коп. інфляційних втрат за прострочення комісії та 25 312 грн. 64 коп. судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із змісту апеляційної скарги Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк вбачається, що скаржник оскаржує рішення місцевого господарського суду виключно в частині відмови у стягненні солідарно з відповідачів строкових процентів за користування кредитом за період з 01.06.2020 по 15.06.2020 в розмірі 11 188,10 грн., прострочених процентів за користування кредитом за період з 20.12.2016 по 31.05.2020 в розмірі 941 292,44 грн., 3 % річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 20.12.2016 по 15.06.2020 в розмірі 86 278,42 грн., інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом за період з січня 2017 по травень 2020 в розмірі 104 237,46 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою Договір кредитної лінії №211 від 20.12.2013 є кредитним договором, згідно якого за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Луганської області від 09.11.2015 у справі №913/814/15 позов задоволено частково та стягнуто з Фірми «АВК» на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 20.08.2015 заборгованість за кредитом в сумі 1399947 грн. 21 коп., заборгованість за відсотками в сумі 311313 грн. 11 коп., заборгованість за комісією в сумі 1131 грн. 12 коп., 3% річних за простроченим кредитом в сумі 8543 грн. 67 коп., 3% річних за простроченими відсотками в сумі 4806 грн. 50 коп., інфляційні по прострочених відсотках в сумі 80964 грн. 41 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 27100 грн. 59 коп.

В свою чергу, заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.12.2015 у справі №425/3321/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором кредитної лінії №211 від 20.12.2013 року станом на 21.08.2015 в розмірі 2058275,36 грн, яка складається з боргу по кредиту у сумі 1399947,21 грн, боргу по процентах - 311313,11 грн, комісії за резервування - 1131,12 грн, пені - 251569,34 грн, 3% річних - 13350,17 грн, інфляційні втрати - 86858,09 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.11.2015 у справі №913/814/15 та заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.12.2015 у справі №425/3321/15-ц, які набрали законної сили, було встановлено обставини, які в силу вимог ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України є преюдиційними та не потребують доведенню.

Так, вищевказаними рішеннями було, зокрема, встановлено що Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ Ощадбанк свої зобов`язання за Договором кредитної лінії №211 від 20.12.2013 виконало в повному обсязі.

Проте, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та у встановлені строки не виконав, у зв`язку із чим суди дійшли висновку щодо стягнення з Фірми «АВК» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» вищевказаних сум.

Із вищевказаних рішень вбачається, що на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто борг по кредиту, строкові проценти по кредиту, прострочені проценти по кредиту, строкову комісію за резервування, прострочену комісію за резервування, 3% річних по простроченому основному боргу, 3% річних по прострочених відсотках, інфляційні втрати по простроченому основному боргу, інфляційні втрати по прострочених відсотках які нараховано по 20.08.2015р.

Матеріали справи свідчать, що в даній справі №913/396/20, Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ Ощадбанк нараховує заявлені до стягнення в позові суми за інший період ніж в справі №913/814/15 та №425/3321/15-ц, так позивач просить стягнути з відповідачів:

- 11 188 грн. 10 коп. строкових процентів за користування кредитом за період з 01.06.2020 по 15.06.2020;

- 1 304 804 грн. 62 коп. прострочених процентів за користування кредитом за період з 21.08.2015 по 31.05.2020;

- 1 277 грн. 63 коп. простроченої комісії за резервування за період з 21.08.2015 по 29.11.2016;

- 202 460 грн. 41 коп. 3% річних за прострочення боргу за кредитом за період з 21.08.2015 по 15.06.2020;

- 137 938 грн. 67 коп. 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 21.08.2015 по 15.06.2020;

- 338 грн. 97 коп. 3% річних за прострочення комісії за період з 06.08.2014 по 15.06.2020;

- 741 972 грн. 02 коп. інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2015 року по травень 2020 року;

- 428 896 грн. 51 коп. інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом за період з серпня 2015 року по травень 2020 року

- 1 629 грн. 10 коп. інфляційних втрат за прострочення комісії за період з серпня 2014 по травень 2020 року.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу.

Водночас за змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 з приводу застосування приписів статті 1048 ЦК України у разі неправомірного, незаконного користуванням боржником грошовими коштами через прострочення виконання грошового зобов`язання Велика Палата Верховного Суду вказала на таке.

Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, тому підстави для застосування аналогії закону відсутні.

У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Тобто у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Вищевказана правова позиція також викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16.

Наведене вище свідчить, що за усталеними висновками Великої Палати Верховного Суду кредитодавець має право здійснювати нарахування передбачені договором проценти за кредитом виключно в межах строку кредитування.

Враховуючи наведене, з огляду на той факт, що сторонами в кредитному договорі №211 від 20.12.2013 встановлено строк кредитування по 19.12.2016р., судова колегія апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення прострочених процентів за користування кредитом в розмірі 941 292 грн. 44 коп. за період з 20.12.2016 по 31.05.2020 та строкових процентів в розмірі 11 188 грн 10 коп. за період з 01.06.2020 по 15.06.2020.

За таких обставин також є необґрунтованим нарахування 3% річних в сумі 86278 грн. 42 коп. за період з 20.12.2016 по 15.06.2020 та інфляційних втрат у сумі 104 237 грн 46 коп. за період з січня 2017 року по травень 2020 року, оскільки зазначені суми були нараховані на вищевказані проценти поза межами строку кредитування.

Доводи апелянта, що позичальник не виконав зобов`язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку із чим зобов`язання за кредитним договором не припинились і банк правомірно здійснював нарахування процентів за період з 20.12.2016 по 15.06.2020 на підставі п.2.7.2. кредитного договору, а також 3% річних та інфляційних на зазначену суму процентів, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать вищевказаним позиціям Великої Палати Верховного Суду.

Посилання апелянта на висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 22.01.2019 по справі №904/889/18, від 05.03.2019 у справі №922/409/17, від 19.05.2020 у справі №910/9167/19 не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки правовідносини у вищевказаних справах не є подібними правовідносинам, що склались у даній справі №913/396/20.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Луганської області від 13.04.2021 у справі №913/396/20 в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Луганського обласного управління АТ Ощадбанк на рішення Господарського суду Луганської області від 13.04.2021 у справі №913/396/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 13.04.2021 у справі №913/396/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя В.В. Лакіза

Суддя О.В. Плахов

(Повний текст постанови складено 05.11.2021 року).