УХВАЛА

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

м. Київ

11.11.2021Справа № 910/15114/21

Суддя Підченко Ю.О., розглянувши зустрічну позовну заява та додані до неї документи

Державного підприємства "Гарантований покупець"

доТовариства з обмеженою відповідальністю "Грін Тек"
провизнання недійсними положень додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/15114/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Тек" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення заборгованості в розмірі 1 547 331, 22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив повного розрахунку за відпущену електричну енергію по договору № 14999/01 від 30.03.2018.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 22.10.2021 призначено підготовче судове засідання на 19.11.2021.

26.10.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшов зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Тек" про визнання недійсним п. 4.6. Додаткової угоди № 1271/01/20 від 23.04.2020 до Договору від 30.03.2018 № 14999/01, який укладено між ТОВ "Грін ТЕК", ДП "Енергоринок" та ДП "Гарантований покупець".

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку, що зустрічна позовна заява Державного підприємства "Гарантований покупець" підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням норм ст. ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу (ч. 4 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позовна заява Державного підприємства "Гарантований покупець" не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, статтею 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно зі ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (794 500 грн. 00 коп.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн. 00 коп.).

Як вбачається з матеріалів зустрічної позовної заяви, Державним підприємством "Гарантований покупець" заявлено зустрічну позовну вимогу про визнання недійсним пункту додаткової угоди до договору, тобто одну вимогу немайнового характеру, а отже розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем за зустрічним позовом становить - 2 270, 00 грн.

Разом з тим, позивачем (за зустрічним позовом) не надано суду доказів сплати судового збору.

Одночасно у зустрічній позовній заяві Державним підприємством "Гарантований покупець" заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання даної зустрічної позовної заяви.

В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на важкий фінансовий стан.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 3.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проаналізувавши вказані положення, слід зазначити, що дії суду при розгляді клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Як вбачається з вищевикладеного єдиною підставою для вчинення судом зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" дій є врахування ним майнового стану сторони.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з важким фінансовим становищем не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, позивач матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України у справах № 910/12806/15 від 02.12.2015, № 911/1372/15 від 25.12.2015.

При цьому, суд звертає увагу, що у разі відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Проте, позивачем за зустрічним позовом не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження можливості позивача за зустрічним позовом у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

При цьому, Законом України «Про судовий збір» наведені виключні підстави відстрочення сплати судового збору, відтак незадовільний майновий стан позивача за зустрічним позовом без підтверджуючих доказів не є підставою для відстрочення терміну сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

Крім того, відповідно до п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги. У разі перенесення цієї дати (в зв`язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) відповідно може бути продовжено й строк (строки), на які відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що господарським судом зазначається у відповідній ухвалі.

Таким чином, заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, позивач повинен вказати конкретну дату, до якої він просить відстрочити сплату судового збору, та у випадку задоволення судом клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд повинен зазначити в ухвалі (про порушення провадження у справі, про відкладення розгляду справи, тощо) конкретний строк, до якої позивач повинен сплатити судовий збір, та такий строк не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд позовної заяви.

З огляду на викладене, суд відзначає, що позивачем за зустрічним позовом не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження можливості позивача за зустрічним позовом у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі, і не вказано, до якої конкретної дати позивач за зустрічним позовом просить суд відстрочити сплату судового збору.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір" підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.

Суд приходить до висновку, що до матеріалів зустрічної позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановлених Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.

Тож, відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" позивачу за зустрічним позовом необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн за подання зустрічної позовної заяви та надати суду докази сплати, а саме оригінал платіжного доручення про перерахування судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, зустрічна позовна заява Державного підприємства "Гарантований покупець" підлягає залишенню без руху.

Так, відповідно до ч.ч.1-2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, суд приходить до висновку про залишення зустрічної позовної заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" без руху з наданням позивачу (за зустрічним позовом) строку для усунення вищезазначених недоліків.

Суд звертає увагу заявника на положення ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи наведене та керуючись ч. ч. 1-2 ст. 174, 180 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

2. Зустрічну позовну заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Тек" про визнання недійсним пункту додаткової угоди до договору - залишити без руху.

3. Встановити Державному підприємству "Гарантований покупець" строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху для усунення недоліків зустрічної позовної заяви, а саме надати суду:

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- докази сплати судового збору у розмірі 2 270, 00 грн - оригінал платіжного доручення про перерахування судового збору;

4. Попередити Державне підприємство "Гарантований покупець", що в разі не усунення недоліків зустрічної позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із зустрічною позовною заявою.

5. Ухвала набрала законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Підченко