ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р. Справа№ 910/19737/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Ходаківської І.П.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Поливач В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 02.11.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу від 05.10.2021,

за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2021, повний текст якого складено 26.04.2021

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2021, повний текст якого складено 27.05.2021

у справі №910/19737/20 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. Кабінет Міністрів України

2. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"

3. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 9 751 833,13 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - Підприємство) про стягнення заборгованості у розмірі 9 751833,13 грн, з яких: 9 695 758,40 грн, що включає в себе: 2 872 876,83 грн пені, 715 421,22 грн 3% річних, 807 943,28 грн інфляційних нарахувань, 5 299 517,08 грн штрафу (з урахуванням заяви від 28.01.2021 про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом).

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 у справі №910/19737/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" 2 872 876,83 (два мільйони вісімсот сімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят шість) грн. пені, 715 421,22 (сімсот п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять одну) грн. 3% річних, 807 943,28 (вісімсот сім тисяч дев`ятсот сорок три) грн. інфляційних нарахувань, 5 299 517,08 (п`ять мільйонів двісті дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот сімнадцять) грн. штрафу та 146 277,50 (сто сорок шість тисяч двісті сімдесят сім) грн. судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі №910/19737/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/19737/20 задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" (код 43068454; 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.27) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" (код 36609134; 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Фединця, буд. 11А) 7 750,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господаського суду від 04.10.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 у справі №910/19737/20 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 у справі №910/19737/20 залишено без змін.

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі №910/19737/20 задоволено частково. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі №910/19737/20 змінено.

Викладено резолютивну частину додаткового рішення у наступній редакції: "Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/19737/20 задовольнити частково. Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (код 43068454; 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.27) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" (код 36609134; 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Фединця, буд. 11А) 7450,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині заяви відмовити".

12.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" надійшла заява з посиланням на ст. 129 ГПК України, у якій заявник просить стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 400,00 грн.

Заяву з посиланням на положення статті 123, статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України обґрунтовано тим, що за час розгляду справи в суді апеляційної інстанції Товариство понесло витрати на правову допомогу в сумі 5 400,00 грн за послуги складання відзивів, заяви та за участь в судових засіданнях.

Згідно Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 12.10.2021, заяву передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Ходаківська І.П., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 призначено судове засідання з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/19737/20 на 02.11.2021 о 14 год. 20 хв. Позивачу надано право надати до суду свої заперечення або міркування щодо поданої заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/19737/20. Повідомлено учасників справи, що неявка їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду клопотання.

Ухвалу направлено учасникам справи засобами поштового зв`язку.

28.10.2021 через відділ документального забезпечення суду Державне підприємство "Гарантований покупець" подало заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

У судове засідання від 02.11.2021 з`явився відповідач.

Позивач та треті особи до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення.

Оскільки явка представників учасників справи у судове засідання 02.11.2021 не визнавалася обов`язковою, господарський суд вважає за можливе розглянути заяву без участі представника позивача та третіх осіб.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Як визначено ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 221 ГПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. При цьому у відповідному випадку, як визначено ч.3 такої норми, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази, як встановлено відповідною нормою, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п.1 ч.ч. 4, 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, у справі від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18, у додатковій постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 9901/350/18 від 12.09.2019 року.

При цьому, суд враховує, що надані копії документів на підтвердження адвокатських послуг, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши заяву представника представника Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та докази на підтвердження цих витрат, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, зважаючи на наступне.

Як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу на рішення Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" зробило заяву про те, що ним будуть подані докази розміру витрат на професійну правничу допомогу та подало відповідні докази у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Так, матеріали справи містять копію Договору про надання правової допомоги від 10.03.2020, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Греца і Партнери".

Як вбачається зі змісту п. 1.1. розділу 1 Договору про надання правової допомоги від 10.03.2020 адвокатське об`єднання "Греца і Партнери" (за договором - виконавець) приймає на себе зобов`язання здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту Товариству з обмеженою відповідальністю "Євроімекс" (за договором - клієнт), на умовах і в порядку, що визначені даним Договором, а клієнт зобов`язується прийняти (отримати) та оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено перелік юридичних послуг, які надаються Виконавцем:

- усне консультування та надання роз`яснень з будь-яких юридичних питань відповідно до предмету даного Договору;

- письмове консультування зі складанням письмових висновків відповідно до предмету даного Договору;

- правовий супровід діяльності клієнта;

- надання письмових довідок з питань застосування законодавства України;

- складання або аналіз договорів, угод та будь-яких правочинів на будь-який предмет з будь-якими умовами, що не суперечать законодавству України, а також інших документів;

- представництво в будь-яких державних органах та органах місцевого самоврядування інтересів Клієнта, перед державними реєстраторами, нотаріусами та Іншими суб`єктами;

- представництво інтересів у правоохоронних органах, в т.ч. органах досудового розслідування;

- забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових - заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

- представництво інтересів Клієнта на переговорах з контрагентами Клієнта;

- представництво інтересів перед іншими юридичними та фізичними особами;

- складання проектів процесуальних документів, клопотань, заяв, скарг, претензій та позовних заяв тощо;

- представництва інтересів Клієнта в судах будь-якої юрисдикції та будь-якої інстанції з усіма правами наданими стороні або іншій особі, яка бере участь у справі.

- отримання виконавчих документів та представництво інтересів Клієнта в органах виконавчої служби з приводу їх виконання.

- надання інших юридичних послуг.

Положеннями пункту 5.1 договору передбачено, що за послуги згідно цього договору клієнт сплачує виконавцю гонорар, зокрема, за одну годину роботи партнера об`єднання у розмірі - 1000,00 грн.

Як вбачається з підпункту 11.2.3 пункту 11.2 розділу 11 витягу зі Статуту Адвокатського об`єднання "ГРЕЦА І ПАРТНЕРИ", учасниками-партнерами є, зокрема, адвокат Ігнатенко Сергій Сергійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 021/971 від 20.05.2014.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат до заяви від 12.10.2021 надано наступні докази:

- копії рахунків № 001168 від 30.07.2021 на суму 4500,00 грн, № 001302 від 04.10.2021 на суму 900,00 грн;

- копії актів виконаних робіт № 001168 від 30.07.2021 на суму 4500,00 грн, № № 001302 від 04.10.2021 на суму 900,00 грн, підписаних між ТОВ "Євроімекс" та АО "Греца і Партнери";

- копії платіжних доручень № 1348 від 18.08.2021 на суму 4500,00 грн, № 1426 від 05.10.2021 на суму 900,00 грн;

- детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Відповідно до детального опису робіт (послуг) адвокатом надано наступні послуги:

- складання для подання до суду заяви про участь у судовому засіданні, яке призначено на 11.08.2021 року у справі № 910/19737/20, в режимі відео конференції поза межами приміщення суду у системі "EasyCon", 15 хв., 250 грн.

- аналіз апеляційної скарги ДП "Гарантований покупець" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі № 910/19737/20, а також складання відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду, 1 год. 36 хв., 1600,00 грн;

- аналіз апеляційної скарги ДП "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі № 910/19737/20, а також складання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду, 2 год 39 хв., 2 650,00 грн;

- участь в судових засіданнях: від 11.08.2021, 04.10.2021, 6 хв. - 100,00 грн, 18 хв. - 300,00 грн;

- складання проекту заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом у суді апеляційної інстанції справи № 910/19737/20.

Як вже зазначалось, 28.10.2021 через відділ документального забезпечення суду Державне підприємство "Гарантований покупець" подало заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції. У запереченнях підприємство посилається на наступне: заявником не подано договору про надання правничої допомоги, що слугує підставою для відмови у задоволення заяви позивача; також заявник вказує про необґрунтованість вартості названих у детальному описі послуг, зокрема складання відзивів, вважає їх завищеними та надмірними; наполягає, що такі послуги як складання і подання заяв про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції та заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу є технічними, шаблонними, тому такі не можуть покладатися на відповідача. Крім того, відповідач наголошує, що позивачем не було подано орієнтовного розрахунку послуг, що в силу ст. 124 ГПК України є підставою для відмови у задоволенні заяви позивача.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд звертає увагу на те, що надані відповідачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 5400,00 грн не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17.

Колегія суддів дослідивши подані позивачем докази, зазначає, що такий вид послуги як складання для подання до суду заяви про участь у судовому засіданні, яке призначено на 11.08.2021 у справі № 910/19737/20, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у системі "EasyCon", 15 хв., 250 грн (п.1 детального опису) на суму 250,00 грн, не підлягає відшкодуванню з відповідача. При цьому суд зазначає, що вказаний документ є технічним, шаблонним, не потребують спеціальних знань та, витрати на їх складання не можуть покладатися на відповідача.

Вартість складання проекту заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом у суді апеляційної інстанції справи № 910/19737/20 (п. 6 опису) на суму на суму 500,00 грн також відшкодуванню не підлягає, оскільки, не відноситься до розгляду судової справи по суті позовних вимог.

З приводу зазначених послуг, колегія суддів також частково враховує заперечення відповідача у його заяві.

Відтак, суд апеляційної інстанції, ураховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги, заперечення відповідача щодо неспівмірності заявлених витрат на правничу допомогу із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт адвокатом позивача, а також те, що отримання правничої допомоги є правом кожної юридичної або фізичної особи, дійшов висновку, що заява позивача підлягає задоволенню частково в сумі 4 650,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Посилання відповідача у його запереченнях на те, що позивач не подав договору про надання правничої допомоги від 10.03.2020, що слугує підставою для відмови у задоволення заяви позивача колегія суддів не приймає до уваги, оскільки матеріали справи містять відповідний договір. (а.с. 116, т. 3)

Щодо тверджень відповідача про те, що позивачем не було подано орієнтовного розрахунку послуг, що в силу ст. 124 ГПК України є підставою для відмови у задоволенні заяви позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За положеннями ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Отже, наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №910/9784/18.

Так у додатковій постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №922/2167/19 зазначено, що застосування відповідних положень ст. 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників, зокрема, дій або бездіяльності сторони або її представника під час розгляду справи.

Крім того висновки про право суду відмовити у відшкодуванні судових витрат у разі, коли учасник справи під час розгляду справи в суді першої інстанції разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №904/4494/18.

Також у додатковій постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №922/2167/19 процитовано ст. 126 ГПК України та зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звертаючись із позовом у цій справі серед іншого у позовній заяві вказав про те, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції складає 13 000,00 грн. (т. 1 а.с. 6)

Поряд з цим, колегія суддів зауважує, що згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як вже зазначалось судом, у відзиві на апеляційну скаргу на оскаржене рішення Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" зробило заяву про те, що ним будуть подані докази розміру витрат на професійну правничу допомогу та подало відповідні докази у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Отже, колегією суддів відхиляються вищевказані аргументи відповідача про те, що у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат слід відмовити, порушень положень статей 124, 129 ГПК України колегія суддів не вбачає. До того ж, відповідач використав своє право та надав відповідну заяву про зменшення, аргументи якої частково знайшли підтвердження в ході розгляду цієї заяви у суді апеляційної інстанції.

Щодо інших заперечень відповідача, у яких заявник вказує про необґрунтованість вартості названих у детальному описі послуг, зокрема складання відзивів, вважає їх завищеними та надмірними, то колегія суддів дослідивши подані позивачем докази, з огляду на ціну позову та заявлений позивачем розмір витрат на послуги адвоката, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, а також час, витрачений адвокатом на такі послуги, зазначає, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат у сумі 4650,00 грн не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права (оскільки висвітлює затрати по роботі адвоката у даній справі), що відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах від 25.04.2018 у справі №922/3142/17, від 02.05.2018 у справі №910/22350/16, від 11.06.2018 року у справі №923/567/17.

Відтак, на переконання колегії суддів, клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених за розгляд справи у суді апеляційної інстанції підлягає задоволенню частково у сумі 4 650,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/19737/20, понесених у суді апеляційної інстанції задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (код 43068454; 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.27) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОІМЕКС" (код 36609134; 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Фединця, буд. 11А) 4 650,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

В іншій частині заяви відмовити.

Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

4. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови суду підписано 04.11.2021.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді І.П. Ходаківська

О.О. Євсіков