УХВАЛА

м. Київ

02.11.2021Справа № 910/17585/21
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова слобідка"

про забезпечення позову.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: без виклику.

ВСТАНОВИВ:

01.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова слобідка" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

У вказаній заяві заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- Заборони Київській міській раді (Ідентифікаційний код в ЄДР 22883141, вул. Хрещатик, 36, м. Київ. 01044), Київській міській державній адміністрації (Ідентифікаційний код в ЄДР 00022527, вул. Дегтярівська, 31, корп.2, 03680), Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Ідентифікаційний код в ЄДР 26199097, вул. Хрещатик, 32-А, м. Київ, 01601), Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Ідентифікаційний код в ЄДР 34926981, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2, м. Київ, 03057), Комунальному підприємству "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Ідентифікаційний код в ЄДР 26199708, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2, м. Київ, 03057), Комунальному підприємству «Муніципальна охорона» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Ідентифікаційний код в ЄДР 41680696, вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044) та будь-яким іншим особам, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності та господарювання створювати Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова слобідка" (Ідентифікаційний код в ЄДР 37318841, вул. Грушевського, 28/2, Н/П №43, м. Київ, 01021) або уповноваженим ним особам, або будь-яким іншим особам чинити перешкоди або накладати обмеження щодо використання земельної ділянки площею 1,4892 га на вул. Микільсько-Слобідській, 7-9, у Дніпровському районі міста Києва (кадастровий номер :66:178:0086), в тому числі, але не виключно, перешкоджати проведенню на вказаній земельній ділянці підготовчих і будівельних робіт, обмежувати доступ до земельної ділянки будівельної техніки та/або робочої сили, здійснювати демонтаж тимчасової огорожі будівельних майданчиків, демонтаж тимчасових під`їзних доріг та споруд, влаштованих для забезпечення заїзду на земельну ділянку будівельної техніки, здійснювати роботи з благоустрою суміжних земельних ділянок, зокрема, висаджувати зелені насадження, здійснювати вирівнювання ґрунту, вивантажувати бетонні блоки чи інші предмети або будь-які інші дії, які перешкоджають під`їзду до земельної ділянки та використанню земельної ділянки для виконання підготовчих і будівельних робіт;

- Заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, спрямовані на втрату, відчуження, припинення права володіння та/або права користування та/або права розпорядження, обмеження розпорядження земельною ділянкою на вул. Микільсько-Слобідській, 7-9, у Дніпровському районі міста Києва кадастровий номер :66:178:0086 ТОВ «Нова слобідка» (Ідентифікаційний код в ЄДР 37318841 вул. Грушевського, 28/2, Н/П N43, м. Київ, 01021), що належить останньому на праві приватної власності;

- Заборони Громадській організації «Лівий берег Дніпра» (ідентифікаційний код в ЄДР 43531235, вул. Андрія Аболмасова, 7. Кв. 68, м. Київ, 02002), Громадській організації, "Микільська Слобідка" (ідентифікаційний код в ЄДР 40157613, вул. Митрополита Шептицького, 1/2 , кв.135. м. Київ, 02002), її членам, іншим громадським організаціям, юридичним та/або фізичним особам, органам державної влади та місцевого самоврядування, або будь-яким іншим особам чинити перешкоди та обмежувати доступ Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова слобідка» (Ідентифікаційний код в ЄДР 37318841, вул. Грушевського, 28/2, Н/П №43, м. Київ, 01021) та/або уповноваженими ним юридичним та фізичним особам під час використання власної земельної ділянки на вул. Микільсько-Слобідській, 7-9, у Дніпровському районі міста Києва кадастровий номер :66:178:0086, в тому числі стосовно її забудови.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на перебування у його приватній власності земельної ділянки кадастровий номер: :66:178:0086 на вул. Микільсько - Слобідська, 7 -9 у Дніпровському районі м. Києва. Як вказує заявник, у серпні 2021 р. за наявності всіх дозвільних документів, позивач розпочав підготовчі будівельні роботи на вказаній земельній ділянці. Разом з тим, після початку підготовчих робіт, вчиняються протиправні дії щодо позивача, які перешкоджають проводити відповідні роботи. Як вказує позивач, вказані дії по перешкоджанню діяльності позивача вчиняють невстановлені особи та працівники Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та комунального підприємства "Муніципальна охорона" виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). Вказані відомості щодо осіб стали відомі після дослідження інформації розміщеної в глобальній мережі Інтернет, зокрема в соцмережі "Фейсбук», роздруківки яких надані до поданої заяви. Також, позивач вказує на наявність проекту рішення Київської міської ради "Про викуп земельної ділянки на вул. Микільсько - Слобідська, 7/9 у Дніпровському районі м. Києва для суспільних потреб", яка перебуває у власності позивача та на якій проводяться підготовчі будівельні роботи, що на думку позивача додатково свідчить на вчинення посадовими особами дій по перешкоджанню здійсненню діяльності позивача на спірній ділянці.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч.4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

В той же час, Заявником не надано належних і допустимих доказів того, що особами, що можуть отримати статус Відповідачів взагалі вчиняються якісь дії спрямовані на перешкоджання виконання позивачем підготовчих будівельних робіт.

Судом зазначається, що в заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, від можливих недобросовісних дій потенційних відповідачів, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

Надані Заявником фотокопії блокування заїзду до приватної власності Позивача не можуть вважатися належними доказами вчинення імовірними відповідачами перешкод проведення на вказаній земельній ділянці підготовчих і будівельних робіт, обмежувати доступ до земельної ділянки будівельної техніки та/або робочої сили, або будь-які інші дії, оскільки фотокопії не містять дати здійснення фото, не підтверджують проведення будь-яких робіт саме щодо земельної ділянки кадастровий номер: :66:178:0086 на вул. Микільсько - Слобідська, 7 -9 у Дніпровському районі м. Києва.

Крім того, суд не приймає до уваги, надані до заяви кольорові роздруківки місцевості з написом «з оригіналом згідно, адвокат, дата, підпис» в якості зважаючи на таке.

В силу статті 96 Господарського процесуального кодексу України фотографії - електронний доказ.

У зв`язку з наведеним, Велика Палата Верховного Суду 14 лютого 2019 року по справі №9901/43/19 (П/9901/43/19) ухвалила, що, відповідно до пп. 15.1 пп. 15 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом. При цьому учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Так судом, встановлено, що заявником подано зазначені вище паперові копії електронних доказів (фотографії) без зазначення про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу, не вказано ким, коли, на який апарат здійснено такі фото. Вказане є порушенням порядку подачі електронних доказів, який визначений ст. 96 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для не прийняття вказаного доказу, як належного та допустимого.

Суд не приймає в якості доказу також наданий СД-Р з файлом відеозапису, зважаючи на те, що електронні докази подаються засвідченні електронним цифровим підписом. Електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного доказу (копії). Проте, наданий в якості доказу диск, не містить ЕЦП.

Заявлені Заявником заходи забезпечення позову шляхом заборони іншим особам здійснювати певні дії, що спрямовані на втрату, відчуження, припинення права володіння та/або права користування та/або права розпорядження обмеження розпорядження земельною ділянкою на вул. Микільсько - Слобідська, 7 -9 у Дніпровському районі м. Києва кадастровий номер: :66:178:0086 не співвідноситься із позовними вимогами, які позивач має намір подати, відповідно до ч.3 ст.138 ГПК України, оскільки вони спрямовані на обмеження прав, свобод та інтересів невизначеного кола осіб.

Таким чином заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, спрямовані на обмеження прав невизначеного кола осіб, що може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не заявлені учасниками майбутнього судового процесу.

Разом з тим, заявник заявляє про те, що здійснюється кримінальне провадження за номером ЄРДР 0000195 за ч.2 ст. 295 Кримінального кодексу України про вчинення кримінального порушення щодо збройного нападу на працівників ТОВ "Нова слобідка", проте доказів на підтвердження повідомлених обставин суду не надано.

На переконання суду зі змісту заяви про вжиття заходів до забезпечення позову реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається.

Доводи представника заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях, які базуються зокрема на інформації отриманій з соцмережі «Фейсбук».

Крім того, доводи заявника зводяться до суті порушення його прав, за захистом якого він має подати належний позов до суду, а не щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Як зазначено в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 136 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Однак, як вбачається із заяви про забезпечення позову, остання не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Приймаючи до уваги, відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 129, 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова слобідка" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2 н/п № 43 код за ЄДР 37318841) в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя І.І.Борисенко