СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Харків Справа № 922/2960/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А. , суддя Слободін М.М.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

від позивача не з`явився;

від відповідача - Костиря Г.А., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 22.12.1010 № 3712) на підставі ордеру на надання правничої правової допомоги від 09.08.2021 серії АХ №1062745;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Вінамекс, м. Харків (вх. №2914 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 13.09.2021 (дата складання рішення 13.09.2021, суддя Лаврова Л.С.) у справі № 922/2960/21

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Вінамекс, м. Харків,

про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2021 року до господарського суду Харківської області звернулось Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України" із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Вінамекс про стягнення збитків у сумі 20120,43 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.09.2021 у справі №922/2960/21 позовні вимоги задоволено у повному обсязі; стягнуто з відповідача на користь позивача збитки в розмірі 20 120,43 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване доведеністю матеріалами справи факту порушення відповідачем умов п.3.13 договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.2018 004/19-ПР в частині споживання ним у період березня травня 2019 року обсягу газу іншого (меншого у березні 2019 року і більшого у квітні та травні 2019 року), аніж було визначено сторонами, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю Вінамекс, з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 13.09.2021 у справі №922/2960/21 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю Вінамекс посилалось на те, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, оскільки відповідачем на виконання умов п.2.4 договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.2018 №004/19-ПР було повідомлено позивача про необхідність коригування обсягу природного газу, що свідчить про необхідність застосування до спірних правовідносин положень частини 3 статті 226 ГК України, за яких сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі завчасного повідомлення іншої сторони про неможливість виконання зобов`язання.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2021 для розгляду справи №922/2960/21 визначено колегію у складі: Гребенюк Н.В. головуючий суддя, судді: Барбашова С.В., Істоміна О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 у справі №922/2960/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінамекс» на рішення господарського суду Харківської області від 13.09.2021 у справі № 922/2960/21; призначено справу до розгляду на 02.11.2021 об 11:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі засідань № 117; встановлено позивачу строк до 25.10.2021 включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні у справі в порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України; встановлено учасникам справи строк до 25.10.2021 включно для подання до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи.

У зв`язку з лікарняним судді Барбашової С.В. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 01.11.2021 для розгляду справи №922/2960/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Істоміна О.А.

У судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінамекс» підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 13.09.2021 у справі №922/2960/21 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2018 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінамекс» (споживач) укладений договір постачання природного газу № 004/19-ПР, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

За умовами вказаного договору:

- газ, що постачається за цим договором, використовується за цим договором, використовується споживачем виключно для власних потреб, а не для перепродажу; обсяги природного газу, які постачаються за цим договором, використовуються споживачем для провадження виробничо-комерційної діяльності; при цьому постачання цих обсягів не підпадає під дію Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867 (п.1.2 договору);

- необхідний споживачу замовлений обсяг природного газу, зазначений в пункті 2Л цього договору, споживач визначає самостійно (п.1.3 договору);

- постачальник передає споживачу (з урахування додаткових угод) в період з 01.01.2019 по 30.04.2019 (включно) замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 270,0тис.куб.м, в тому числі по місяцях: січень 2019 року 85,0тис.куб.м, лютий 2019 року 80,0тис.куб.м, березень 2019 року 75,0тис.куб.м, квітень 2019 року 30,0тис.куб.м, травень 2019 року 12,6тис.куб.м, червень 2019 року - 12,04тис.куб.м, липень 2019 року - 11,05 тис.куб.м, серпень 2019 року 0тис.куб.м, вересень 2019 року 0тис.куб.м; споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені у п.2.1 цього договору повністю покривають потреби споживача у відповідних розрахункових періодах для потреб, визначених п.1.2 цього договору; споживач самостійно визначає обсяги, визначені у п.2.1 цього договору і несе відповідність за правильність їх визначення (п.п. 2.1, 2.2 договору);

- перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду; для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди; споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного голу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування поставлених обсягів за цим договором (п.2.4 договору); допускається відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі ± 5 відсотків від зазначеного в пункті 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди (п.2.5 договору);

- приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді оформлюється актом приймання-передачі газу; споживач в акті приймання-передачі природного газу зазначає той обсяг, який був фактично використаний споживачем у відповідному розрахунковому періоді для потреб, зазначених у пункті 1.2 цього договору (п.3.8.1 договору);

- якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п.2.1 цього договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 цього договору; при цьому розмір збитків визначається наступним чином: якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості - недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період; якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Уф - Vn) х Ц х К(п.3.13 договору);

- відшкодування постачальнику збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 договору, здійснюється наступним чином: постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п. 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до п. 3.13.1 або 3.13.2 п.3.13 договору; постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків, споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії (п.5.7 договору);

- споживач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до п. 3.13 договору (пп.6.2.8 договору);

- постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов п. 2.1 договору у разі; якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених (п.6.3.4 договору).

Між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінамекс» укладені додаткові угоди до договору постачання природного газу від 28.12.2018 №004/19-ПР від 25.01.2019 №1, від 30.01.2019 №2, від 26.02.2019 №3, від 14.03.2019 №4, від 26.03.2019 №4/5, від 29.03.2019 №5, від 26.04.2019 №6, від 22.05.2019 №7, від 30.05.2019 №8, від 24.06.2019 №9, від 26.07.2019 №10, від 26.07.2019 №11.

На виконання взятих на себе зобов`язань постачальник передав у власність споживача природний газ у січні в обсязі 67,277тис.куб.м на суму 728 125,51грн, у лютому в обсязі 51,137тис.куб.м на суму 534 913,48грн, у березні 2019 року в обсязі 51,108тис.куб.м на суму 454 145,69грн, у квітні 2019 року в обсязі 32,125 тис.куб.м на суму 240 282,16грн, у травні 2019 року в обсязі 22,103тис.куб.м на суму 188 455,21грн, у червні 2019 року в обсязі 11,877тис.куб.м на суму 93 783,50грн, у липні 2019 року в обсязі 15,20774тис.куб.м на суму 105 174,11грн, про що свідчать акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2019, від 28.02.2019, від 31.03.2019, від 30.04.2019, від 31.05.2019, від 30.06.2019, від 31.07.2019, наявні у матеріалах справи.

У зв`язку з тим, що споживач у березні 2019 року фактично спожив природний газ в обсязі меншому на 23,89200 тис.куб.м ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору постачання природного газу від 27.05.2019 №14-210 постачальником на адресу споживача направлено акт-претензію за вих.№ 26-1572-19 із врахуванням листа від 20.11.2019 № 26/9-3739-19, яким Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» вимагало Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінамекс» сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору та п. 1 Розділу VI Правил в розмірі 6 491,28грн за різницю між замовленим в березні 2019 обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем в березні 2019 природного газу згідно розрахунку.

Зважаючи на те, що відповідач в квітні 2019 року фактично спожив природний газ в обсязі більшому на 2,12500 тис.куб.м ніж було узгоджено сторонами відповідно до вказаного договору 12.03.2020 позивачем на адресу відповідача направлено акт-претензію за вих.№ 23/2- 136-20, яким постачальник вимагав у споживача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору постачання природного газу від 27.05.2019 №14-210 та п. 1 Розділу VI Правил в розмірі 7 947,08грн за різницю між замовленим обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем в квітні 2019 року природного газу згідно розрахунку.

Також, враховуючи, що відповідач у травні 2019 року фактично спожив природний газ в обсязі більшому на 1,36300 тис.куб.м ніж було узгоджено сторонами позивачем на адресу відповідача відправлено акт-претензію за вих. № 23/2-135-20, яким позивач вимагав у відповідача сплатити збитки в розмірі 5 682,07 грн за різницю між замовленим в травні 2019 обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного природного газу згідно розрахунку.

Загальний розмір збитків, заявлених позивачем неналежним виконанням відповідачем умов п. 2.1 договору, розрахований на підставі п. 3.13 та 5.7 договору та п. 1 Розділу VI Правил, складає 20 120,43 грн.

Посилаючись на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінамекс» нараховані постачальником за договором постачання природного газу від 28.12.2018 №004/19-ПР збитки у сумі 20 120,43грн не були сплачені, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Стаття 626 ЦК України передбачає свободу договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України).

Пунктом 3.13 договору передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 договору.

Відповідно до пп. 1 п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 , відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Отже, Правила постачання природного газу та Договір передбачають право постачальника вимагати від споживача відшкодування збитків за недовикористання останнім замовленого об`єму природного газу.

Водночас, стаття 623 ЦК України конкретизує положення по відшкодуванню збитків, завданих порушенням зобов`язання.

Так, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 225 ГК України встановлює, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

За вищенаведеними нормами права для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідна наявність усіх елементів, що складають цивільне правопорушення, а саме: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, вина. Відсутність хоча б одного елементу робить неможливим застосування відповідальності у вигляді збитків.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності.

Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відшкодуванню підлягають тільки збитки, які є об`єктивним наслідком протиправної поведінки, тобто між протиправною поведінкою і шкодою повинен бути причинний зв`язок, який полягає в тому, що протиправна поведінка за часом передує шкоді і породжує шкоду.

Таким чином, позивач повинен довести факт завдання йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань і завданими збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Отже, право постачальника вимагати на підставі Правил постачання природного газу та договору від споживача відшкодування збитків за недовикористання останнім замовленого об`єму природного газу не звільняє позивача від тягару доказування понесених збитків.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 21.09.2021 у справі №904/6992/20.

Водночас, позивачем не доведено, в чому полягають збитки АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за спірний період, не надано доказів на підтвердження факту понесених ним збитків, спричинених порушенням відповідачем виконання зобов`язань за договором, зокрема, у зв`язку з недотриманням нормативних обсягів споживання у розрахунковому періоді об`ємів природного газу, не доведено наявності втрат (зменшення майна) АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", спричинених більшим/меншим обсягом спожитого відповідачем природного газу та наявності відповідного причинно-наслідкового зв`язку між порушенням відповідачем умов договору та зазначеними втратами.

Передбачений у договорі порядок розрахунку збитків, за відсутності факту реально понесених збитків, не є підставою для розрахунку та стягнення збитків.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 розділу VI Правил (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на які посилається позивач, відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою (яку наведено у вказаному пункті).

Тобто у вищевказаними спеціальними нормами Правил дійсно передбачено відшкодування збитків у разі недотримання споживачем погодженого обсягу споживання газу.

Разом з тим, як вбачається із вказаних норм, у них йдеться про право постачальника вимагати від споживача відшкодування збитків що узгоджується з вищенаведеними нормами цивільного та господарського законодавства, якими врегульовано відшкодування збитків. Натомість положень, з яких би вбачалося, що вищевказані загальні норми цивільного та господарського законодавства не підлягають застосуванню і що наявність підстав для відшкодування збитків не підлягає доведенню не містять ні Закон України "Про ринок природного газу", ні Правила, ні норми укладеного між сторонами договору.

Так, умови пункту 3.13 договору та підпункту 1, 2 пункту 1 розділу VI Правил передбачають можливість відшкодування збитків споживачем, проте наявність такого права не вказує на можливість автоматичного/безумовного стягнення зазначених сум збитків, оскільки вказане право на стягнення збитків з споживача не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, передбаченому ГПК України.

Відповідне узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо розгляду спору в подібних правовідносинах, викладеною в постанові від 25.08.2021 у справі №911/3215/20.

З наведеного вбачається, що погодження сторонами в договорі порядку визначення розміру збитків не звільняє від обов`язку кредитора довести повний склад цивільного правопорушення як підстави для застосування такої форми майнової відповідності, як відшкодування збитків, умовою настання якої є доведення кредитором протиправність поведінки (порушення умов договору); наявність збитку; причинний зв`язок; вину.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що позивачем не було надано доказів на підтвердження реальності завданої майнової шкоди, не доведено понесення втрат (зменшення майна), спричиненого меншим і більшим обсягом спожитого відповідачем природного газу, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку між споживанням відповідачем природного газу у період березні - травні 2019 року іншого в порівнянні з погодженим обсягом природного газу та сумою нарахованих відшкодувань, судова колегія дійшла висновку про те, що Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не доведено наявності правових підстав для стягнення збитків у сумі 20 120,43грн.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 13.09.2021 у справі № 922/2960/21 слід скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до статті 129 ГПК України витрати за подання позовної заяви, а також за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, п.п.1, 4 ст. 277, ст.ст. 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Вінамекс на рішення господарського суду Харківської області від 13.09.2021 у справі №922/2960/21 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 13.09.2021 у справі №922/2960/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6; код юридичної особи 20077720) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вінамекс (61105, Харківська область, вул. Киргизька, буд. 15; код юридичної особи 32564792) 3405,00грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.11.2021

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.А. Істоміна

Суддя М.М. Слободін