ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

08.11.2021 року м. Дніпро Справа № 904/2032/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Білецька Л.М., Чередко А.Є., перевіривши матеріали апеляційної скарги представника трудового колективу Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" Польового Леоніда Пилиповича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. (суддя - Владимиренко І.В.) у справі № 904/2032/16 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. у справі № 904/2032/16 задоволено клопотання голови комітету кредиторів від 09.08.2016р., від 16.9.2016р., від 26.10.2016р., з урахуванням протоколів зборів кредиторів від 09.08.2016р., від 09.12.2016р., протоколів засідання комітету кредиторів від 09.08.2016р., від 25.08.2016р. від 26.10.2016р., від 09.12.2016р. Припинено процедуру розпорядження майном ДП "ДГ "Руно" НААНУ". Введено процедуру санації ДП "ДГ "Руно" НААНУ". Призначено керуючим санацією ДП "ДГ "Руно" НААНУ" арбітражного керуючого Андросову Вікторію Євгеніївну. Відхилено кандидатури арбітражних керуючих: Левченко В.В., Биковського М.Ю., Чикільдіної С.А., Чикільдіна О.М. Зупинено повноваження органів управління боржника - юридичної особи щодо управління та розпорядження майном боржника. Повноваження органів управління передано керуючому санацією, за винятком повноважень, передбачених планом санації. Управління боржником переходить до керуючого санацією Андросової В.Є. Зобов`язано учасників провадження у справі вчинити певні дії.

Представник трудового колективу Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" Польовий Леонід Пилипович подав апеляційну скаргу, в якій просить:

- визнати поважними причини пропуску строку для подання апеляційної скарги та поновити строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. у справі № 904/2032/16;

- прийняти апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. у справі № 904/2032/16 до свого провадження;

- скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. у справі № 904/2032/16.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Апеляційним господарським судом встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2017р. у даній справі залишено без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. в частині введення процедури санації Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" на шість місяців та призначення керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Андросової В.Є.

Таким чином, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. у справі № 904/2032/16 набрала законної сили у встановленому законом порядку.

Станом на час постановлення судового рішення, яке скаржник оскаржує в апеляційному порядку, положення ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017р.) не передбачали можливості "повторного" апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення, в тому числі і за скаргою особи, яка не брала участі у справі, навіть, якщо господарський суд вирішив питання про її права та обов`язки, оскільки відповідно до визначених ст. 101 цього Кодексу (у редакції, чинній до 15.12.2017р.) меж перегляду справи в апеляційній інстанції, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Згідно із ч. 3 ст. 3 ГПК України (у редакції з 15.12.2017р.) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 2 ст. 254 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017р.) передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3, 4 ст. 272 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017р.), якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до ст. 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Водночас, розділом ХІ "Перехідні положення" ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017р.) не передбачено можливості повторного апеляційного чи касаційного перегляду судових рішень, перегляд яких вже було здійснено у порядку, визначеному ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017р.).

За наведених обставин, здійснення перегляду судового рішення, законність якого вже була предметом апеляційного розгляду (здійсненого за правилами, чинними на час набрання рішенням законної сили), є порушенням принципу правової визначеності, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, так як може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.04.2019р. у справі № 922/765/15, від 17.09.2019р. у справі № 20/5007/101/11, від 05.02.2021р. у справі 42/254 та постановах Верховного Суду від 28.10.2019р. у справі № 12/116-12/21, від 16.03.2020р. у справі № 911/3061/15, від 29.03.2021р. у справі № 921/1359/14-г/5, від 08.04.2021р. у справі № 5015/2286/12, від 08.04.2021р. у справі № 57/173-10).

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.02.2021р. у справі № 42/254 зазначив, що якщо особа, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки не реалізувала своє суб`єктивне процесуальне право - на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції протягом строків для апеляційного оскарження цього рішення відповідно до положень ГПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи (чинній до 15.12.2017р.), то рішення суду першої інстанції є таким, що набрало законної сили за правилами ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.), і не може бути оскаржено із застосуванням нових правил на апеляційне оскарження судового рішення - відповідно до ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.).

У зв`язку з наведеними висновками, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду вказав, що поширення скаржником правил оскарження судового рішення відповідно до ст. 272 ГПК України на правовідносини з оскарження судового рішення, що припинились в період чинності ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.), з буквальним прочитанням скаржником положень ч. 3 ст. 3 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.), однак без урахування (застосування) принципу незворотності дії закону у часі спотворює (викривлює) зміст норми ч. 3 ст. 3 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.).

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (п. 61 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії".

В основі принципу юридичної визначеності як одного із істотних елементів принципу верховенства права лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Колегія суддів апеляційного господарського суду керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003р. у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004р. у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004р. у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009р. у справі "Христов проти України", від 03.04.2008р. у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до принципу res judicata (п. 62 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії"), тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії", п. 46 рішення ЄСПЛ у справі "Устименко проти України").

Таким чином, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Судова колегія також звертає увагу на те, що відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2021р. у справі № 42/254, якщо особа, яка не брала участь у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки, не реалізувала своє суб`єктивне процесуальне право - на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції протягом строків для апеляційного оскарження цього рішення відповідно до положень ГПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи (чинній до 15.12.2017р.), то рішення суду першої інстанції є таким, що набрало законної сили за правилами ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.), і не може бути оскаржено із застосуванням нових правил на апеляційне оскарження судового рішення - відповідно до ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017р.).

Поряд з викладеним, колегія суддів зазначає, що закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні також є гарантією стабільності правовідносин.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції, зважаючи на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України, приходить до висновку про відсутність правових підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника трудового колективу Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" Польового Леоніда Пилиповича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. у даній справі.

Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі відмови у відкритті апеляційного провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст. ст. 234, 235, п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника трудового колективу Державного підприємства "Дослідне господарство "Руно" Національної академії аграрних наук України" Польового Леоніда Пилиповича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. у справі № 904/2032/16.

Направити скаржнику копію даної ухвали разом із матеріалами апеляційної скарги.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ Л.М. Білецька

Суддя _________________ А.Є. Чередко