ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.11.2021 Справа № 905/1796/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., при секретарі судового засідання Костеневич К.В., розглянувши матеріали позовної заяви

позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Куратор І" (місцезнаходження: 65023, Одеська область, місто Одеса, вулиця Торгова, будинок 26, фактичне місцезнаходження: 65023, Одеська область, місто Одеса, вулиця Семена Палія, будинок 139; ідентифікаційний код 37760340; e-mail:ІНФОРМАЦІЯ_4)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (місцезнаходження: 84306, Донецька область, місто Краматорськ; ідентифікаційний код 00210602; e-mail: )

про стягнення 55593,76 грн, у тому числі:

ь 47 089,00 грн - основного боргу;

ь 4560,03 грн - пеня;

ь 1002,35 грн - 3% річних;

ь 2942,38 грн - інфляційні.

участю представників сторін:

від позивача: Врона А.В. (адвокат), Саінчук А.О. (представник) - в режимі відеоконференції

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Донецької області звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Куратор І" з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" на свою користь 55593,76 грн, у тому числі: 47089 грн - основного боргу; 4560,03 грн - пені; 1002,35 грн - 3% річних; 2942,38 грн - інфляційних.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору постачання № 15/881 від 24.11.2020 в частині повної оплати отриманого товару.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.09.2021 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Куратор І" до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1796/21, позов вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 18.10.2021 о 10:45 год.

Ухвала про відкриття провадження, надсилалась на адресу відповідача , зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте останнім не отримана, а 13.01.2021 повернута на адресу суду з відміткою на поштовому конверті «адресат відсутній за вказаною адресою».

В подальшому, відповідачем на адресу суду була направлена заява від 13.10.2021 року про відкладення розгляду справи та продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 25.10.2021 вищезазначену заяву відповідача було задоволено, продовжено строк для подачі відзиву по справі.

Ухвалою від 18.10.2021 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 04.11.2021р.

В судове засідання призначене на 04.11.2021 представник відповідача не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідач, відзив на позов у встановлений судом строк без пояснення причин не надав, у зв`язку з чим господарським судом справа на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

За змістом ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Виходячи з того, що відповідач був обізнаний з фактом розгляду справи, а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, встановив наступне.

24 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Куратор І" (Постачальник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Енергомашспецсталь" (Покупець, відповідач) було укладено договір №15/881 постачання (далі за текстом «Договір»).

Відповідно до п.1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає і оплачує товар (продукцію), загальна кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна, виробник якого визначені Сторонами в специфікаціях, є невід`ємною частиною цього договору.

Ціна продукції вказується в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. Загальна сума договору є величиною змінною і складається з суми всіх специфікацій, оформлених до цього договору, але не може перевищувати 100 000,00 грн без ПДВ, 20 000,00 грн. ПДВ, а всього 120 000,00 грн, з урахуванням ПДВ (п.п. 2.1,2.2 договору).

Відповідно до п.п. 5.1, 5.1.1., 5.1.2 договору, строки та умови постачання товару вказуються в специфікаціях. Умовами специфікацій сторони можуть передбачити постачання продукції на підставі відповідної заявки Покупця. У такому разі заявка на постачання продукції буде направлятися Покупцем на адресу Постачальника в електронному вигляді з е-mail: на е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4. Сторони погодили, що датою відправлення заявки буде вважатися дата, вказана у скріншоті поштової програми Покупця, за допомогою якої направлена заявка. Належним доказом направлення заявки, буде вважатися скріншот поштової програми Покупця, за допомогою якої направлена заявка.

Датою постачання товару вважається дата його передачі Покупцю Постачальником у встановленому в специфікаціях місці (п. 5.2. договору).

Відповідно до п. 5.3. договору, сторони також визнають, що електронне листування, що здійснюються між ними з використанням вищевказаних поштових скриньок (е-mail) і зміст такої інформації мають доказову силу і можуть використовуватися в якості письмового доказу привирішенні суперечок.

Згідно з п.5.4. договору, постачальник зобов`язаний повідомити Покупця про передбачувану дату постачання товару (продукції) не пізніше 3 днів до дати постачання.

Порядок розрахунків між Продавцем та Покупцем передбачені пунктом 9.1. договору, відповідно до якого оплата здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в національній валюті України.

Відповідно до п. 9.3. договору, Покупець здійснює оплату за поставлену продукцію протягом строку, зазначеного в специфікації, від дня отримання оригіналів рахунку на оплату і документа про якість, якщо інше не передбачено специфікацією.

Датою оплати товару (продукції) вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця (п. 9.4. договору).

Відповідно до п.13.1, 13.2. договору, встановлено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін та діє до 24.11.2022. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Даний договір є дійсним лише в тому випадку, якщо договір підписаний уповноваженими представниками та скріплений печаткою. Всі зміни і доповнення до цього Договору є його невід`ємною частиною і дійсні лише в тому випадку, якщо вони вчинені в письмовій формі, підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками Сторін (п.п. 14.1.1., 14.3. договору).

Сторонами було підписано та скріплено печатками специфікацію № 1 від 24.11.2020 на поставку Агрегату фарбувального WAGNER SuperFinish 23 Pro HEA у кількості 1 одиниця, вартістю з ПДВ 47089,00 грн. Специфікацєю передбачено умови оплати: 100% оплата продукції протягом 10 календарних днів за фактом поставки на ПАТ «ЕМСС». Умови поставки згідно з Інкотермс 2010: EXW склад перевізника м. Краматорськ, (Інкотермс-2010). Термін поставки: 1-2 дня з дати підтвердження замовлення (підтвердження на оформлення замовлення є скан копія листа від 10.12.2020, підписаного Начальником ВМТЗ та О ПАТ «ЕМСС» Качаловим С.С., відправлене з електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 , або ІНФОРМАЦІЯ_2 на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 або ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Підприємство виробник: WAGNER. Дата виготовлення: 2020 рік. Документ про якість: Гарантія 3 роки з моменту поставки.

В подальшому, відповідачем на адресу позивача було надіслано лист від 10.12.2020, в якому відповідач підтвердив потребу у агрегаті фарбувальному WAGNER SuperFinish 23 Pro HEA та просив поставити товар на його адресу. Зазначений лист підписано начальником ВМТЗ та О ПАТ «ЕМСС» Качаловим С.С.

На виконання умов договору позивач у відділенні «Нова пошта №1», с. Фонтанка, Одеська область за накладною № 3792 від 11.12.2020, передав товар: інструменти, вагою 37 кг, загальною вартістю 47089,00 грн, який перевізником відправлено відповідачу.

За наслідками здійснення господарської діяльності по взаємовідносинам ТОВ «Куратор І» і Публічним акціонерним товариством "Енергомашспецсталь", позивачем складено та направлено через автоматизовану систему податкову накладну №50 від 11.12.2020 для проведення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. ДФС України зареєстрована вказана податкова накладна за №, про що свідчить квитанція № 1 від 30.12.2020.

Отже, матеріалами справи підтверджується поставка товару позивачем відповідачу, а саме: експрес-накладною №3792, яка видана у відділенні ТОВ «Нова пошта» під час оформлення послуг з перевезення вантажу, що є доказом відправлення на адресу ПАТ «Енергомашспецсталь» товару вартістю 47089,00 грн (фактична вага 37 кг).

Листом №13967 від 10.09.2021 ТОВ «Нова пошта» повідомила позивача про наступне, 15 грудня 2020 року по експрес - накладній №3792 відправлення було доставлено та одержано отримувачем в повному обсязі без будь-яких зауважень щодо кількості чи якості відправлення. 31.12.2020 року ПАТ «ЕМСС» був виставлений рахунок на оплату послуг транспортування у розмірі - 371,95 грн та оплачений останнім в повному обсязі 28.01.2021.

Таким чином, на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 47089,00 грн, на підставі п.9.3. договору та умов специфікації, відповідач був зобов`язаний сплатити вартість поставленого товару в сумі 47089,00 грн до 25.12.2020, проте кошти за отриманий товар позивачем не отримані.

З метою досудового врегулювання спору 26 березня 2021 року позивач направив на адресу Відповідача, претензію вих.№2403/2021 на суму 47089,00 грн з вимогою про термінову оплату, яка відповідачем залишена без відповіді.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 названого Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 712 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, вбачається, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачем належними доказами підтверджено факт поставки відповідачу товару на загальну суму 47089,00 грн, в той час як відповідачем не подано ані заперечень, ані доказів оплати отриманого товару.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 47089,00 грн заборгованості за поставлений товар та задовольняє їх в повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 4560,03 грн, інфляційні втрати в розмірі 2942,38 грн та 3% річних в розмірі 1002,35 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд здійснивши власний розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за допомогою ІПС "Ліга:Закон" встановив, що сума інфляційних втрат за період з 26.12.2020 по 10.09.2021 становить 2942,38 грн, а 3 % річних -1002,35 грн, а відтак розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства, а отже, суд задовольняє вказані вимоги.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

У відповідності до п. 10.5. договору, при несвоєчасній оплаті поставленої продукції Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,04% суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Так, з огляду на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за несвоєчасну оплату за поставлений товар, розрахунок якої наведено у позовній заяві.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені за несвоєчасну оплату за договором постачання в загальному розмірі 4560,03 грн за період (з 26.12.2020 - 10.09.2021), судом встановлено, що розрахунок є невірним з огляду на те, що позивач визначив період нарахування невірно. Так, здійснивши перерахунок пені за допомогою системи «Ліга Закон», судом встановлено, що загальна сума пені яка підлягає задоволенню, становить у розмірі 3164,79 грн за період з 26.12.2020 - 26.06.2021.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (місцезнаходження: 84306, Донецька область, місто Краматорськ; ідентифікаційний код 00210602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Куратор І" (місцезнаходження: 65023, Одеська область, місто Одеса, вулиця Торгова, будинок 26; ідентифікаційний код 37760340) 54198,52 грн, у тому числі: 47 089,00 грн - основного боргу;3164,79 грн - пені; 1002,35 грн - 3% річних; 2942,38 грн - інфляційні; 2213,03 грн. витрат зі сплати судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 04.11.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2021.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.С. Зельман