РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2021Справа № 906/767/21

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи

справу № 906/767/21

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лесі Українки 38"

до Житомирської обласної ради

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Аптека "Міжлікарняна" Житомирської обласної ради

про стягнення 99 349,82 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лесі Українки 38" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Житомирської обласної ради про стягнення 99 349,82 грн.

Позов мотивовано порушенням відповідачем обов`язку як власника нежитлового приміщення площею 672,1 кв. м., розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Л.Українки, 38, сплачувати внески з утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області № 906/767/21 від 13.07.2021 на підставі ч. 5 ст. 30, п. 1 ч.1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу ухвалено позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лесі Українки 38" до Житомирської обласної ради про стягнення 99 349,82 грн передати за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Супровідним листом від 06.08.2021 за № 906/767/21/7943/21 Господарським судом Житомирської області направлено позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лесі Українки 38" до Житомирської обласної ради про стягнення 99 349,82 грн до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Аптека "Міжлікарняна" Житомирської обласної ради.

20.09.2021 від відповідача надійшло клопотання про продовження процесуальних строків.

27.09.2021 від відповідача надійшов відзив.

28.09.2021 від третьої особи на надійшло клопотання про продовження процесуальних строків.

05.10.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

11.10.2021 від третьої особи на надійшло клопотання про продовження процесуальних строків.

26.10.2021 від третьої особи надійшли письмові пояснення.

Суд визнав обґрунтованими клопотання відповідача та третьої особи про продовження процесуальних строків, у зв`язку з чим прийняв до розгляду відзив відповідача та письмові пояснення третьої особи по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

У 2016 році в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зареєстровано ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "Лесі Українки 38", створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 38, яке діє на підставі Статуту.

ОСББ «Лесі Українки» у відповідності до Статуту забезпечує належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території що знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 38.

Відповідно до п.1 розділу 4 Статуту джерелами фінансування є кошти об`єднання, які складаються, зокрема, з внесків і платежів співвласників.

Пунктом 2 розділу 4 Статуту передбачено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту.

Згідно п. 2 розділу 5 Статуту співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приміщення загальною площею 672,1 кв. м за адресою м. Житомир, вул. Лесі Українки, 38 належить на праві власності територіальній громаді сіл, селищ та міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради.

Вказане приміщення на праві господарського відання використовується Комунальним підприємством «Аптека «Міжлікарняна» Житомирської обласної ради, , про що було прийняте відповідне рішення Житомирською обласною радою №1261 від 25.10.2018 року.

06.11.2019 Виконавчим комітетом Житомирської міської ради було прийнято рішення №1196 «Про підтвердження та надання нових адрес об`єктам нерухомості. На підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Положення про надання та впорядкування адрес топонімічних об`єктів на території міста Житомира було вирішено надати нову адресу об`єктам нерухомості серед яких будівля аптеки, що значиться під літерою «А» - вулиця Покровська, 30 (попередня адреса - вулиця Лесі Українки, 38). Вказане рішення було прийняте на підставі звернення Житомирської обласної ради.

Позивач вважає, що відповідач як співвласником багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 38, зобов`язаний брати участь в його утриманні та обслуговуванні, зокрема, сплачувати внески на утримання багатоквартирного будинку не залежно від наявності договору з ОСББ.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Лесі Українки 38», зафіксованих у протоколах загальних зборів, було затверджено тарифи для оплати за утримання будинку та прибудинкової території.

Позивач стверджує, що відповідач з червня 2019 року не сплачує внески і платежі для утримання будинку та прибудинкової території, встановлені рішенням загальних зборів ОСББ, чим порушення умов статуту та ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача 99 349,82 грн заборгованості зі сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Основний закон, що регулює діяльність об`єднання співвласників багатоквартирних будинків - є Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласниками багатоквартирного будинку (далі - співвласники) є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно із ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду іє самостійним об`єктом нерухомого майна; прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку;

Згідно зі ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адресою об`єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномiсцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Адреса не присвоюється серед іншого будівлям та спорудам, що є приналежністю відповідної будівлі або споруди або їх складовою частиною.

Адреса вважається присвоєною з дня внесення до Реєстру будівельної діяльності інформації про її присвоєння.

Як встановлено судом, зв`язку з тим, що об`єкт нерухомого майна, що перебуває на балансі Комунального підприємства «Аптека «Міжлікарняна» Житомирської обласної ради за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 38, є окремо розташованим об`єктом нерухомого майна, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 06.11.2019 №1196 «Про підтвердження та надання нових адрес об`єктам нерухомості (крім земельних ділянок)» вирішено надати нові адреси об`єктам нерухомості, зокрема будівлі аптеки, що значиться під літерою «А» - вулиця Покровська, 30 (попередня адреса - вулиця Лесі Українки, 38).

Відповідні відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 зареєстровано за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 30.

Враховуючи вищевикладене, об`єкт нерухомого майна, що перебуває на балансі Комунального підприємства «Аптека «Міжлікарняна» Житомирської обласної ради, є окремо визначеним об`єктом нерухомого майна, що має відмінну адресу та розташований окремо, а отже не є частиною багатоквартирного будинку.

Враховуючи вищевикладений аналіз чинного законодавства, територіальні громади сіл, селищ та міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради не можуть бути співвласниками житлового будинку за адресою: м. Житомир, вулиця Лесі Українки, будинок 38, оскільки нежитлове приміщення, щодо якого виник спір, розташоване за адресою, відмінною від адреси Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лесі Українки 38».

Тобто, в розумінні ст. 382 Цивільного кодексу України територіальні громади сіл, селищ та міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради не є співвласниками житлового будинку, оскільки спірне нежиле приміщення розташоване за адресою: м. Житомир, вулиця Покровська, 30.

Також, судом встановлено, згідно з договором про надання послуг з розподілу електричної енергії №1246 від 02.09.2020, а також договором з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) № 665 від 03.08.2020 визначено, що підключення до мереж електро- та водопостачання майна за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 30 здійснюється за окремими лініями та не є складовою частиною багатоквартирного будинку.

Отже, у спільній власності територіальних громад сіл, селищ та міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради відсутнє нерухоме майно, що має спільні комунікації з майном, що обслуговується ОСББ «Лесі Українки 38».

Позивач належних доказів на спростування вказаних вище обставин суду не надав.

Згідно з ч. 1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що за приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Отже, оцінюючи представлені позивачем до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача 99 349,82 грн заборгованості зі сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано: 08.11.2021.

Суддя А.І. Привалов