ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2021 р. Справа №914/785/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Федорів Н.В.

розглянув апеляційну скаргу Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради за № 2302-вих-92709 від 23.11.2020

на рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2020 (повний текст рішення складено 23.10.2020, суддя Матвіїв Р.І.)

у справі №914/785/20

за позовом Громадської організації Спорт без кордонів, м. Львів

до відповідача-1 Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради

до відповідача-2 Виконавчого комітету Львівської міської ради

про визнання дій по відмові у погодженні здійснення поліпшень орендованого майна незаконними та зобов`язання вчинити дії прийняти рішення про надання згоди позивачу на здійснення поліпшень майна і видати наказ про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна

представники сторін:

від позивача Тодоренчук С.І.,

від відповідача-1 Пучак І.А.,

від відповідача-2 не з`явились.

02.04.2020 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Громадської організації (надалі ГО) «Спорт без кордонів» до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (надалі УКВ ДЕР ЛМР) та до Виконавчого комітету Львівської міської ради (надалі ВК ЛМР) про:

1) визнання незаконною відмови відповідачів (яка полягає у незаконних діях відповідача-1 та бездіяльності відповідача-2) у погодженні клопотання позивача на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого ним нерухомого майна комунальної власності;

2) зобов`язання відповідача-2 прийняти рішення про надання згоди ГО Спорт без кордонів на здійснення невід`ємних орендованого ним нерухомого майна;

3) зобов`язання відповідача-1 видати наказ про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого ГО Спорт без кордонів нерухомого майна.

Вказані позовні вимоги викладені із врахуванням уточнень до позовної заяви (а.с. 150-152, т.1), поданих позивачем до Господарського суду Львівської області в межах підготовчого провадження у даній справі.

Позовна заява мотивована тим, що позивач орендує нежитлові приміщення в УКВ ДЕР ЛМР та належним чином виконує зобов`язання по внесенню орендної плати, проте, незадовільний стан приміщення виключає його використання позивачем за цільовим призначенням. З метою отримання згоди на проведення невід`ємних поліпшень, 19.11.2019 ГО «Спорт без кордонів» звернулася із заявою про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень разом з відповідним пакетом документів, передбаченим Порядком надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №4271 від 29.11.2018 (далі Порядок). Постійною комісією з питань комунальної власності Львівської міської ради рекомендовано Виконавчому комітетові Львівської міської ради надати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна. Однак, 23.03.2020 позивач отримав (нарочно) лист від відповідача-1 від 05.03.2020, в якому заначено про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень на тій підставі, що під час проходження процедури отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень набрав чинності новий Закон України «Про оренду державного та комунального майна», згідно з яким підставою для прийняття рішення про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень є отримання орендарем майна в оренду без проведення аукціону або конкурсу.

Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки весь необхідний пакет документів для здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна ним був поданий в УКВ ДЕР ЛМР, а постійна комісія з питань комунальної власності рекомендувала ВК ЛМР надати згоду на здійснення таких невід`ємних поліпшень. Позивач зазначив, що при укладенні договору оренди ані конкурс, ані аукціон не проводились, що повністю відповідало вимогам Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в редакції від 24.05.2016, чинній на момент виникнення правовідносин, оскільки обов`язковість їх проведення не була передбачена цим Законом. На думку позивача, відмова у наданні згоди на проведення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення з підстав укладення договору оренди без проведення аукціону або конкурсу може стосуватися виключно договорів, які були укладені після набрання чинності новим Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.10.2020, позов у даній справі було задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що УКВ ДЕР ЛМР без належних правових підстав, без відповідного рішення ВК ЛМР, незаконно відмовило позивачу у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень. Такі дії суперечать Порядку та є свідченням перевищення повноважень зі сторони відповідача-1, які у свою чергу призвели до порушення правомірних очікувань позивача упродовж тривалого часу з листопада 2019 року по березень 2020 року. В той же час, позивач, звертаючись із заявою про здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна, дотримався вимог Порядку і саме необґрунтована бездіяльність відповідача-2, яка мала наслідком надання відповідачем-1 відмови з підстави чинності нових норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна», призвела до порушення прав позивача як орендаря. За цих обставин, враховуючи чітко регламентовану процедуру надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень, позивач мав правомірні очікування на отримання згоди на здійснення поліпшень, а відповідачі зобов`язані були діяти в порядку, що визначений нормативним актом. Натомість своєю відмовою, що фактично викладена у листі № 2302-вих-18827 від 05.03.2020, відповідачі перешкоджають позивачеві привести будівлю нежитлове приміщення у стан, що дозволяє використовувати майно за цільовим призначенням.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, взяв до уваги те, що ще до набрання чинності Законом України «Про оренду державного та комунального майна» позивач подав заяву про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень, а постійно діюча комісія надала рекомендації, адресовані ВК ЛМР, стосовно надання згоди на здійснення відповідних невід`ємних поліпшень. На думку суду, вказане свідчить про те, що:

1) відповідачі мали всі можливості прийняти відповідне рішення щодо згоди на здійснення невід`ємних поліпшень у проміжку часу між отриманням рекомендацій постійно діючої комісії та набранням Законом України «Про оренду державного та комунального майна» законної сили, однак, очевидно свідомо, використовуючи відсутність у Порядку строків прийняття відповідних рішень, утримались від таких дій;

2) вказана поведінка відповідачів, яка проявилася у бездіяльності щодо видачі передбачених Порядком рішення та наказу для надання згоди орендарю щодо здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна, за обставин дотримання позивачем вимог Порядку щодо звернення та подання належного пакету документів для прийняття відповідачем позитивних рішень та за обставин відсутності підстав, встановлених пунктом 11 Порядку, для повернення документів заявнику у зв`язку з недоліками підготовлених орендарем документів, є неправомірною, незаконною та порушує законні права, інтереси та очікування орендаря;

3) з огляду на відсутність підстав для неприйняття позитивних, тобто на користь орендаря, рішення відповідачем-2 і наказу відповідачем-1 про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень майна з підстав набрання чинності новим законом, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає судовому захисту у обраний стороною спосіб шляхом зобов`язання відповідачів вчинити відповідні дії та прийняти рішення про надання згоди позивачу на здійснення поліпшень майна і видати наказ про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна.

Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, не погодившись з вказаним судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, у якій послалося на те, що вирішуючи спір, місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини справи, а також порушив норми матеріального права, у зв`язку з чим просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову.

У своїй апеляційній скарзі відповідач послався на те, що:

1) прийняття рішень про надання орендарю згоди або відмови на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень надає ВК ЛМР, а, отже, суд не може зобов`язати його надати згоду на проведення таких невід`ємних поліпшень, оскільки це є втручанням у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування. Крім того, висновок суду про незаконність відмови відповідача-1, яка була висловлена у листі від 05.03.2020 є безпідставним, оскільки УКВ ДЕР ЛМР діяло законно, а саме, на підставі Закону України «Про оренду державного і комунального майна», який набрав чинності 01.02.2020, та яким встановлено чіткі вимоги для надання такої згоди. Відтак, УКВ ДЕР ЛМР не могло передати пакет документів, наданих позивачем, на розгляд ВК ЛМР, оскільки рішення останнього було би завідомо неправомірним. Крім того, у спірній ситуації суд не врахував той факт, що спірний договір оренди був укладений між позивачем та відповідачем-1 06.11.2017, а із заявою про здійснення невід`ємних поліпшень він звернувся лише 19.11.2019;

2) при ухваленні рішення судом порушено принцип диспозитивності, який полягає у тому, що у сторони договору є можливість вибору варіантів поведінки та визначеності своїх прав та обов`язків. Зокрема, твердження суду, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законний варіант поведінки, є хибне, оскільки суд не врахував, що позивач може здійснити таку процедуру як проведення капітального ремонту;

3) суд першої інстанції здійснив неправильне трактування суті поняття «невід`ємні поліпшення нерухомого майна», а саме, безпідставно включив до його змісту здійснення капітального ремонту нерухомого майна. При цьому, капітальний ремонт є окремою процедурою, яка врегульована ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

ГО «Спорт без кордонів» подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила доводи та вимоги апеляційної скарги, просила відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав:

1) судом було правильно встановлено низку обставин, які відповідачами не заперечуються, зокрема, що: позивач дотримався встановленої процедури для здійснення покращень майна; відмову позивач отримав від відповідача-1; підставою відмови є набрання чинності новою редакцією Закону України «Про оренду державного та комунального майна»; відповідачі не прийняли рішень, які би мали прийняти відповідно до Порядку; Закон України «Про оренду державного та комунального майна» не поширюється на спірні правовідносини;

2) суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спосіб захисту, обраний позивачем, не є втручанням у дискреційні повноваження органів місцевого самоврядування, оскільки у відповідачів не існувало жодних підстав для відмови у заяві позивача. Такий висновок суду узгорджується із правовими позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №821/925/18, від 25.03.2018 у справі №826/6102/16, від 22.07.20120 у справі №299/3792/17, від 30.07.2020 у справі №826/10085/16;

3) доводи апелянта про ототожнення судом процедури (порядку) здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна з капітальним ремонтом майна є необґрунтованими, оскільки виходячи саме із розміру прогнозованих витрат на ремонт об`єкта оренди, позивач звернувся із заявою про здійснення невід`ємних поліпшень. Саме поняття «невід`ємних поліпшень», яке суд навів у своєму рішенні, міститься в ухвалі Львівської міської ради №4271 від 29.11.2018, яка регламентує порядок надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 у справі № 914/785/20 (головуючий суддя Плотніцький Б.Д., судді Мирутенко О.Л., Скрипчук О.С.) рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2020 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постанова мотивована тим, що застосовуючи спосіб захисту, що не суперечить закону і який ефективно захищає права, свободи чи інтереси позивача, на підставі частини 2 статті 5 ГПК України, господарський суд, враховуючи зміст права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, а також характер його порушення, невизнання або оспорення, у будь-якому разі не може втручатись у дискреційні повноваження органу, оскільки завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкую. Однак задоволення судом першої інстанції позовних вимоги означає по суті надання згоди позивачу на здійснення поліпшень майна. Задовольняючи таку вимогу, місцевий господарський суд фактично перебрав на себе повноваження виконавчого органу Львівської міської ради щодо такого затвердження.

Постановою Верховного Суду від 06.07.2021 постанову суду апеляційної інстанції було скасовано, а справу передано на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, здійснюючи розгляд даної справи, обмежився узагальненим посиланням на те, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції фактично перебрав на себе повноваження Виконавчого органу Львівської міської ради щодо затвердження відповідної згоди на проведення поліпшень. При цьому правову природну спірних відносин не досліджував, не надавав оцінку обставинам застосування приписів Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Поза увагою суду залишилися дії щодо відмови у проведенні невід`ємних поліпшень та обставини, якими такі дії обґрунтовує Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, зокрема щодо набрання чинності нової редакції Закону України «Про оренду державного та комунального майна» під час розгляду заяви позивача про отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта. Лише надавши повну оцінку зазначених обставин, встановивши зміст права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, а також характер його порушення, невизнання або оспорення, у суду є можливість визначити належність обраного позивачем способу захисту.

Водночас, суд касаційної інстанції вказав, що, відповідно до положень частини 4 статті 300 ГПК України, під час вирішення даної справи підлягає врахуванню правовий висновок Верховного Суду, що викладений у постанові у подібних відносинах, а саме, від 26.05.2021 у справі № 918/977/20.

З контексту зазначеної постанови випливає, що на підставі системного аналізу норм нового Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (№157-ІХ від 03.10.2019), вказаним законом прямо передбачено обов`язок відповідних органів застосовувати його правові приписи у випадку, якщо окремі процедури були розпочаті під час дії попереднього Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (№2269-XII від 10.04.1992), однак не були завершені станом на 01.02.2020 (приписи пункту 3 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №157-ІХ від 03.10.2019). Крім того, Верховний Суд у зазначеній постанові погодився з висновком апеляційного господарського суду щодо можливості уповноваженого органу з управління комунальним майном прийняти остаточне рішення з розгляду заяви про надання дозволу на проведення невід`ємних поліпшень у орендованому приміщенні після подання усіх необхідних на те документів після того, коли Закон №157-ІХ від 03.10.2019 набрав чинності та вступив у дію і, відповідно, застосовуючи приписи нового закону.

Відповідач-2 не забезпечив явку свого представника у судове засідання та не подав до суду жодних клопотань чи заяв, пов`язаних із необхідністю відкладення розгляду справи, поясненням поважності причин неявки, тощо.

Водночас, усі учасники даного судового процесу були повідомлені про нього згідно контактних даних, відомості про які містяться в матеріалах справи. Крім того, процесуальні документи апеляційного суду у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до судових рішень», були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Зважаючи на наведене, з огляду на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без представників позивача та відповідача-2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача-1, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, з огляду на наступне:

06.11.2017 Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та Громадська організація «Спорт без кордонів» (орендар) уклали договір оренди № С-10659-17 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), відповідно до якого орендодавець, на підставі ухвали 13-ї сесії 6-го скликання Львівської міської ради № 2926 від 21.11.2013, на умовах визначених цим договором зобов`язується передати, а орендар прийняти в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 140,7 кв.м., що позначені в технічній документації під індексами ІІІ, 8, 9, 10, 11, 12, які розташовані в будівлі (літ. А-1) за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 11, що знаходиться на балансі Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради» і належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради.

Згідно з п. 2.1 договору об`єкт оренди використовується орендарем для статутної діяльності.

Відповідно до статуту Громадської організації «Спорт без кордонів», основними напрямками діяльності Організації є сприяння розвитку фізичної культури та спорту, розвиток та популяризація футболу та інших видів спорту в регіоні, організація та проведення спортивно-оздоровчих, навчально-тренувальних зборів тощо.

Первісна балансова вартість об`єкта оренди відповідно до довідки балансоутримувача від 27.04.2017 станом на 01.04.2017 становить 265474,54 грн. (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору термін договору оренди визначений на п`ять років, з 06.11.2017 до 06.11.2022.

Загальна сума річної орендної плати на момент укладення договору без врахування індексу інфляції становить 1688,40 грн.

Договором визначено права та обов`язки сторін, зокрема, передбачено обов`язок орендаря своєчасно здійснювати капітальний та поточний ремонт (п. 7.1.4), а також необхідність здійснювати капітальний та поточний ремонт, реконструкцію, технічне переобладнання об`єкта оренди тільки з дозволу орендодавця з наданням проектно-кошторисної документації, виготовленої за рахунок орендаря до початку проведення робіт і затвердженої у встановленому порядку (п. 7.1.6).

31.01.2020 сторонами укладено договір № С-10659-17 (Д-20) про внесення змін до договору оренди, відповідно до якого викладено в новій редакції пункти 1.3 щодо вартості майна, 5.1 щодо розміру та порядку розрахунків. Зокрема, погоджено, що вартість орендованого майна становить 1903500,00 грн. Розмір орендної плати за об`єкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього договору Методики розрахунку орендної плата за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради № 897 від 07.06.2007 (зі змінами та доповненнями) і складає 6360,78 грн без ПДВ за перший місяць оренди. Орендар на підставі виставлених рахунків сплачує 90% розміру орендної плати на рахунок управління комунальної власності департаменту економічною розвитку Львівської міської ради, 10% розміру орендної давати - на рахунок ЛКП Агенція ресурсів Львівської міської ради.

17.07.2019 Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (замовник), Громадська організація «Спорт без кордонів» (платник) та ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (виконавець) уклали договір № 2387/е на проведення оцінки майна - нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 140,7 кв.м., що позначені в технічній документації під індексами ІІІ, 8, 9, 10, 11, 12, які розташовані в будівлі (літ. А-1) за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 11, мета оцінки визначення ринкової вартості приміщень для укладення договору оренди станом на 30.06.2019.

Також позивач замовив виготовлення проектної документації на капітальний ремонт нежитлових приміщень громадського призначення на підставі договору від 09.07.2019 № 2/07 на виконання робіт, укладеного з ТОВ «Центр-Ресурс».

19.11.2019 відповідач-1 отримав від позивача заяву про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Сихівська, буд. 11. Згідно із заявою капітальний ремонт нежитлового приміщення проводиться для заміни та підсилення зношених конструкцій і деталей приміщення або їх заміни на більш прогресивні і економічні, що поліпшують експлуатаційні можливості об`єкта; заявником надано згоду на проведення оцінки об`єкта оренди/суборенди у разі, якщо проведення оцінки було здійснено більше ніж три роки або договір оренди був укладений без здійснення незалежної експертної оцінки та на внесення змін до договору оренди/суборенди; заявник проінформував про намір укласти договір на право проведення оцінки із суб`єктом оціночної діяльності ЛКП Агенція ресурсів Львівської міської ради.

Згідно з описом прийнятих документів (з відміткою відповідає), заявником подано заяву, перелік передбачуваних поліпшень та кошторис витрат на їх проведення, проектно-кошторисну документацію, погоджену у встановленому порядку відповідно до законодавства України, експертний звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень.

17.12.2019 комісія у складі представників Управління комунальної власності, Департаменту економічного розвитку, Управління архітектури та урбаністики, Комісії з питань комунальної власності, ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради», утворена на підставі п. 8 Порядку надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 29 листопада 2018 р., провела обстеження нежитлових приміщень 1-го поверху під інд. III, 8 - 12, загальною площею 140,7 м. кв., в результаті чого зробила висновок про доцільність запропонованих орендарем невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 11, пл. 140,7 кв.м., оскільки на час проведення обстеження візуально встановлено наявність тріщин в стінах приміщення, просідання фундаментів будівлі, протікання стелі, сирість, грибок, відсутність опалення та електрики.

Відповідно до протоколу засідання Постійної комісії з питань комунальної власності Львівської міської ради № 152 від 21.01.2020, заслухано звернення УКВ ДЕР ЛМР від 14.01.2020 № 4-2302-664 про розгляд питання доцільності надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна за адресою м. Львів, вул. Сихівська, 11, та вирішено рекомендувати виконавчому комітетові Львівської міської ради надати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна за адресою: вул. Сихівська, 11.

Згідно з листом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 05.03.2020, адресованим позивачу, відповідач-1 повідомив, що під час проходження процедури отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна набрав чинності новий Закон України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до п. 1 ч. 6 статті 21 якого та з урахуванням того, що право на оренду нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 140,7 кв.м. за адресою вул. Сихівська, 11 отримано орендарем на позаконкурсній основі, Управління комунальної власності не має правових підстав для надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна та повертає поданий пакет документів.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається зі встановлених обставин справи, між позивачем та відповідачем існують правовідносини оренди комунального майна. Спірним у відносинах стало право орендаря на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого ним майна.

Станом на момент укладення договору оренди від 06.11.2017, регулювання організаційних відносин, пов`язаних з передачею в оренду майна, що перебуває в комунальній власності, а також майнових відносин між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання комунального майна здійснювалось відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 22697-XІІ від 10.04.1992.

Сторони даної справи визнають той факт, що відповідне приміщення було надано в оренду ГО «Спорт без кордонів» без проведення конкурсу на підставі ухвали Львівської міської ради №2926 від 21.11.2013 (а.с. 89, т.1). Можливість передачі приміщень комунальної власності в оренду без проведення конкурсу також випливає з положень ч. 4 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 22697-XІІ від 10.04.1992 та Положення про оренду майна територіальної громади м.Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 897 від 07.06.2007 (а саме, пунктом 1.11 вказаного Положення). Таким чином, передача позивачу в оренду нерухомого комунального майна згідно договору оренди від 06.11.2017 без проведення конкурсу була здійснена з дотриманням вимог чинного законодавства, яке діяло на момент укладення зазначеного договору.

Законом України Про оренду державного та комунального майна в редакції, чинній у листопаді 2019 року, передбачалося, що:

- поточний ремонт майна, переданого в оренду, проводиться орендарем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором; капітальний ремонт майна, переданого в оренду, проводиться орендодавцем або іншим балансоутримувачем цього майна за його рахунок, якщо інше не встановлено договором (ст. 18-1 Закону);

- орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна (ст. 24 Закону).

Умови договору оренди передбачають, що орендар зобов`язаний своєчасно проводити капітальний та поточний ремонт об`єкта оренди (п.7.1.4). Крім того, до обов`язків орендаря віднесено необхідність проведення капітального та поточного ремонту, реконструкції, технічного переобладнання об`єкта оренди тільки з дозволу орендодавця з наданням проектно-кошторисної документації, виготовленої за рахунок орендаря та затвердженої у встановленому порядку (п.7.1.6).

Детальніше порядок поліпшення орендованого майна регламентовано Порядком надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, затвердженим ухвалою Львівської міської ради №4271 від 29.11.2018 (а.с. 112-114, т.1). Згодом вказана ухвала втратила чинність на підставі ухвали Львівської міської ради № 591 від 22.04.2021 «Про окремі питання оренди майна Львівської міської територіальної громади». В той же час, вказане свідчить, що станом на листопад 2019 року, тобто на момент виникнення спірних правовідносин, ухвала №4271 від 29.11.2018 була чинною.

Відповідно до п. 2.1 Порядку, невід`ємні поліпшення орендованого майна це здійснені орендарем за час оренди заходи (перепланування, капітальний ремонт, реставрація), спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого майна та його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості.

Відповідно до п. 2.2 Порядку, згода орендодавця на невід`ємні поліпшення це наказ управління комунальної власності департаменту економічного розвитку, виданий на підставі відповідного рішення виконавчого комітету міської ради, який доводиться до відома орендаря письмовим повідомленням (листом) орендодавця.

У вказаному пункті визначено, які саме роботи відносяться до невід`ємних поліпшень: ремонт фасаду; всі види будівельно-монтажних та ремонтних робіт, які необхідно виконати з метою відновлення міцності та стійкості основних несучих конструктивних елементів орендованих приміщень (підсилення стін, фундаментів, перекриття будівлі та інші); повна заміна окремих конструктивних елементів орендованих приміщень, які зазнали руйнування внаслідок тривалої експлуатації (заміна вікон, дверей, підлоги, системи опалення, водопостачання, каналізації, енергозабезпечення, зовнішніх мереж тощо); реставрація.

Згідно з п. 3 Порядку, орендар має право за письмовою згодою орендодавця за рахунок власних чи залучених коштів здійснювати невід`ємні поліпшення орендованого майна.

Пункти 4 16 Порядку визначають порядок подання орендарем відповідної заяви, її розгляду та прийняття відповідного рішення.

Так, відповідно до п.5 Порядку, для розгляду питання про надання згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна орендар подає Управлінню комунальної власності Департаменту економічного розвитку заяву та такий пакет документів:

- опис передбачуваних поліпшень і кошторис витрат на їх проведення.

- приписи органів державної влади (пожежного нагляду, охорони праці тощо) за їх наявності.

- висновок про вартість майна, виконаний суб`єктом оціночної діяльності за заявою орендаря, який рецензований та затверджений наказом управління комунальної власності департаменту економічного розвитку. До уваги береться висновок, який зроблений не більше ніж три роки назад. У разі, якщо висновок був здійснений більше ніж три роки назад, заявник подає заяву до управління комунальної власності департаменту економічного розвитку про здійснення нового висновку про вартість майна, і цей висновок про вартість майна є підставою для внесення змін до договору оренди як додаток до цього договору.

- проектно-кошторисну документацію, погоджену у встановленому порядку відповідно до законодавства України.

- експертний звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень.

Зі встановлених вище обставин справи вбачається, що позивач 19.11.2019 подав заяву про отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 11, перелік передбачуваних поліпшень та кошторис витрат на їх проведення, проектно-кошторисну документацію, погоджену у встановленому порядку відповідно до законодавства України, експертний звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень, і згідно з описом прийнятих документів такий містить відмітку відповідає. Тобто, при прийнятті відповідачем-1 документів від орендаря такі не були повернуті.

Пунктом 11 Порядку передбачено, що у разі подання орендарем документів у неповному обсязі Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку повідомляє заявника про необхідність усунення встановлених недоліків. У разі не усунення орендарем встановлених недоліків у місячний термін, подані документи повертаються орендареві. Водночас, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про недотримання позивачем порядку подання та недотримання вимог щодо переліку документів, поданих для отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень майна та про звернення відповідача-1 із повідомленням про необхідність усунення недоліків.

Пунктами 7 та 8 Порядку передбачено, що інформацію про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень за зверненням Управління комунальної власності надає балансоутримувач на підставі наданих орендарем документів, передбачених пунктом 5 цього Порядку, у формі акта обстеження та довідки балансоутримувача про відсутність бюджетного фінансування на проведення ремонтних робіт по об`єкту, затверджених уповноваженим органом. Обстеження щодо доцільності здійснення невід`ємних поліпшень проводиться балансоутримувачем з долученням представників відповідної районної адміністрації або уповноваженого органу балансоутримувача, управління комунальної власності департаменту економічного розвитку, управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування та трьох представників постійної комісії з питань комунальної власності. Акт обстеження балансоутримувач повинен подати до управління комунальної власності департаменту економічного розвитку не пізніше 14 днів з моменту отримання документів.

Матеріалами справи підтверджено, що 17.12.2019 комісія у складі представників Управління комунальної власності, Департаменту економічного розвитку, Управління архітектури та урбаністики, Комісії з питань комунальної власності, ЛКП Агенція ресурсів Львівської міської ради провела обстеження нежитлових приміщень і зробила висновок про погодження доцільності запропонованих орендарем невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень за адресою м. Львів, вул. Сихівська, 11, пл. 140,7 кв.м. Суд звертає увагу, що незадовільний стан орендованих приміщень і на даний час підтверджений фотографіями наданими позивачем до матеріалів справи, а відповідачі у відзивах та у поясненнях не заперечували незадовільного стану орендованих приміщень, доказів протилежного не надавали.

Відповідно до п.12 Порядку, документи, подані балансоутримувачем та орендарем, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку скеровує постійній комісії з питань комунальної власності для розгляду. Постійна комісія з питань комунальної власності у двотижневий термін надає рекомендаційний висновок про доцільність надання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень.

У матеріалах справи немає доказів конкретної дати передачі документів постійній комісії. Водночас, постійна комісія згідно з протоколом засідання 21.01.2020 надала рекомендацію виконавчому комітетові Львівської міської ради надати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна за адресою вул. Сихівська, 11.

Як визначено у п. 13, 14 Порядку, рішення про надання орендарю згоди або відмови на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень приймає виконавчий комітет Львівської міської ради на підставі поданих документів. У рішенні виконавчого комітету щодо надання згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого майна територіальної громади м. Львова повинно бути зазначено посилання на відповідну проектно-кошторисну документацію із зазначенням переліку робіт та граничної суми витрат для проведення відповідних робіт, у тому числі у відсотках від ринкової вартості майна, зазначеної у пункті 5.3 цього Порядку.

Відповідно до 15 Порядку, рішення про надання орендарю згоди або відмови на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень є підставою видачі орендодавцем наказу про надання згоди або відмови на проведення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень.

Водночас, у вказаному Порядку не встановлено жодних строків для прийняття виконавчим комітетом Львівської міської ради рішення про надання згоди чи про відмову у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень.

Відповідно до п. 16 Порядку, у разі відмови на здійснення невід`ємних поліпшень орендарю повертається весь пакет документів.

Рішення Виконавчого комітету про відмову на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень у матеріалах справи відсутнє. Більше того, відповідач-1 у своїх поясненнях, що надавались ним в ході розгляду даної справи (зокрема, і в апеляційній скарзі), визнає, що він не направляв до Виконавчого комітету ЛМР відповідного пакету документів для розгляду заяви ГО «Спорт без кордонів». З врахуванням наведеного, а також із врахуванням змісту листа відповідача-1 від 05.03.2020 (а.с. 13-14, т.1), випливає, що відповідач самостійно відмовив позивачу у наданні згоди на поліпшення орендованого майна, покликаючись на набрання чинності новим Законом України Про оренду державного та комунального майна під час проходження процедури отримання відповідної згоди, на підставі п.1 ч.6 ст. 21 вказаного Закону.

Так, дійсно, 27.12.2019 набрав чинності Закон України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-IX від 03.10.2019, який був введений в дію 01.02.2020.

У постанові Верховного Суду від 06.07.2021 у даній справі із покликанням на правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 26.05.2021 у справі № 918/977/20, зазначено про те, що на підставі системного аналізу норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ від 03.10.2019 вбачається, що вказаним законом прямо передбачено обов`язок органів державної влади чи місцевого самоврядування застосовувати правові приписи цього Закону у випадку, якщо окремі процедури були розпочаті під час дії попереднього Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №2269-XII від 10.04.1992, однак не були завершені станом на 01.02.2020 (за винятком норм, зазначених у розділі «Прикінцеві та перехідні положення»).

Порядок та умови здійснення невід`ємних поліпшень державного майна, переданого в оренду, які застосовуються з 01.02.2020, визначено у ст. 21 Закону № 157-IX від 03.10.2019.

Згідно з ч. 4 ст. 21 вказаного Закону:

- орендар може звернутися з клопотанням про отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень, якщо за розрахунками орендаря, підтвердженими висновком будівельної експертизи, його прогнозовані витрати на ремонт об`єкта оренди, за виключенням його витрат на виконання ремонтних робіт, що були зараховані згідно з частиною другою цієї статті, становитимуть не менш як 25 відсотків ринкової вартості об`єкта оренди, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна станом на будь-яку дату поточного року;

- рішення про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень комунального майна приймає представницький орган місцевого самоврядування чи визначені ним органи в порядку, встановленому відповідним представницьким органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті, балансоутримувач орендованого майна приймає рішення про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень, якщо майно перебуває у задовільному стані і не вимагає додаткових поліпшень для здійснення орендарем виду діяльності, передбаченого договором оренди, або якщо поліпшення можуть бути виконані в межах поточного ремонту.

Частиною 6 вказаної статті визначені підстави для прийняття рішення про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень, а саме:

- отримання орендарем майна в оренду без проведення аукціону або конкурсу;

- прийняття балансоутримувачем майна рішення, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Частиною 7 визначено, що рішення, що приймаються за результатами розгляду клопотання орендаря про здійснення поліпшень, ремонту майна, переданого в оренду, оприлюднюються протягом п`яти робочих днів з дня прийняття такого рішення згідно з Порядком передачі майна в оренду.

Колегія суддів зазначає, що Порядок передачі майна в оренду в розумінні Закону № 157-IX від 03.10.2019 був затверджений лише на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 3 червня 2020 року № 483. Також, як зазначалось вище, станом на початок 2020 року продовжувала зберігати чинність ухвала Львівської міської ради №4271 від 29.11.2018, якою було затверджено Порядок надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень (втратила чинність лише 22.04.2021).

Таким чином, форма відмови у заяві позивача про здійснення невід`ємних поліпшень, яка була викладена як лист відповідача-1 від 05.03.2020, не відповідає вимогам Порядку. З огляду на те, що станом на 05.03.2020 Порядок продовжував зберігати свою чинність, відмова повинна була бути оформлена відповідним рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради, на підставі якого балансоутримувач повинен був повернути позивачу відповідний пакет документів. Відсутність рішення по суті заяви позивача свідчить про бездіяльність зі сторони Виконавчого комітету Львівської міської ради у спірних правовідносинах та про передчасну відмову Управління комунальної власності Департаменту економічної політики (без відповідного рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради).

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

В статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Концепція «майна» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення Європейського суду з прав людини щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland), заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05).

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути у тому числі «законні очікування» («легітимні сподівння») (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява № 12742/87). Так, у вказаному рішенні Суд постановив, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

У справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia), заява № 44912/98, від 28.09.2004, Суд визначив, що «законне очікування» засновується на розумно обґрунтованому посиланні на правовий акт, який має належну правову основу і який підтверджує право власності.

В контексті спірних правовідносин, колегія суддів звертає увагу на те, що право орендаря здійснити невід`ємні покращення орендованого майна прямо випливає з умов чинного законодавства та укладеного між сторонами договору.

Відповідачі не заперечували доводи позивача про те, що позивач протягом строку дії договору оренди належним чином виконував зобов`язання з внесення орендної плати, однак, протягом тривалого часу не використовував орендоване приміщення за цільовим призначенням через його незадовільний стан.

Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 не був чинний на час звернення позивача із заявою про надання згоди щодо здійснення поліпшень орендованого майна, тобто, на час реалізації позивачем своїх прав не існувало чинної норми про те, що підставою для прийняття рішення про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень є, зокрема, отримання орендарем майна в оренду без проведення аукціону або конкурсу.

З матеріалів справи випливає, що позивач повною мірою дотримався вимог Порядку надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 29.11.2018 і подав увесь необхідний пакет документів, що передбачений вказаним Порядком. За цих обставин, враховуючи чітко регламентовану процедуру надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень, позивач мав правомірні очікування на отримання згоди на здійснення поліпшень, а відповідачі зобов`язані були діяти в порядку, що визначений нормативним актом.

До набрання чинності вказаним Законом відповідною комісією було проведено обстеження нежитлових приміщень (17.12.2019), за результатами якого зроблено висновок про доцільність запропонованих орендарем невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень. Після набрання чинності Законом, однак до вступу його у дію, Постійно діюча комісія надала ВК ЛМР рекомендації про надання згоди позивачу на здійснення невід`ємних поліпшень (21.01.2020).

Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що позивач розпочав процедуру здійснення відповідних невід`ємних поліпшень, хоча і після прийняття Закону № 157-IX від 03.10.2019, однак, задовго до набрання ним чинності та вступу його у дію. Для завершення відповідної процедури бракувало лише кінцевого рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради та наказу УКВ ДЕР ЛМР, виданого на підставі цього рішення, а інші етапи процедури були позивачем успішно пройдені. З огляду на фактичні обставини даної справи, на переконання суду, проміжку часу з моменту звернення позивача із відповідною заявою до відповідача-1 (19.11.2019) до моменту вступу в дію Закону № 157-IX від 03.10.2019 (01.02.2020), який в сукупності склав більше двох місяців, було достатньо для прийняття відповідного рішення по суті заяви позивача. Водночас, з огляду на обізнаність відповідачів із фактом прийняття Закону №157-IX від 03.10.2019 та відсутність у Порядку чітких строків, які би визначали тривалість процедури надання згоди, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про протиправне зволікання та бездіяльність відповідачів, які порушили законні очікування позивача.

Стосовно тверджень скаржника про неможливість задоволення позовних вимог у даній справі через втручання суду у дискреційні повноваження органу, колегія суддів зазначає таке:

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору з будь-ким.

Оскільки судом вище встановлено, що протиправна бездіяльність відповідачів полягає у неприйнятті ними рішень, які передбачені Порядком надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, за неспростованих обставин дотримання позивачем встановленої Порядком процедури для отримання відповідного дозволу, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідачів прийняти відповідні рішення.

Тому, за підсумком встановлених судом під час розгляду справи обставин вбачається єдиний напрямок дій відповідачів у спірній ситуації, який полягає у наданні згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна.

Стосовно тверджень скаржника про неврахування судом першої інстанції різниці між поняттями «невід`ємні покращення» та «капітальний ремонт», а також можливості задоволення законних інтересів позивача у спірних правовідносинах шляхом здійснення капітального ремонту орендованого нерухомого майна, колегія суддів зазначає про безпідставність таких. Надаючи оцінку поняттю «невід`ємні покращення», суд першої інстанції виходив зі змісту цього поняття, яке було закріплене у Порядку надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, затвердженому ухвалою Львівської міської ради №4271 від 29.11.2018. Цим же Порядком керувався позивач на момент звернення із заявою про здійснення невід`ємних поліпшень, оскільки інших визначень «невід`ємних поліпшень» у Законі України «Про оренду державного та комунального майна» не існувало. Тільки з 01.02.2020, в силу нового Закону, з`явилось розмежування між цими поняттями, яке полягає у тому, що невід`ємними поліпшеннями вважаються ті ремонтні роботи, прогнозовані витрати на які становлять не менш як 25 відсотків ринкової вартості об`єкта оренди.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради.

Рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2020 у справі №914/785/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20-ти днів відповідно до ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 05.11.2021.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік