ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року Справа № 902/771/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: Сингаївський С.С.

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 р. про забезпечення позову у справі №902/771/21, постановлену суддею Міліціановим Р.В., повний текст ухвали складено 06.09.2021

за позовом Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", вул. Січових Стрільців, буд. 26-В, м. Київ, 04053, код - 25273549

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління", вул. Лісова, буд.1, с.Писарівка, Калинівський район, Вінницька область, 22407, код - 05531038

про стягнення 112 899 258,11 грн

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 р. у справі №902/771/21 заяву Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти у межах ціни позову - 112 899 258,11 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" (вул. Лісова, буд. 1, с. Писарівка, Калинівський район, Вінницька область, 22407, код - 05531038), що розміщені у національній та іноземній валюті на рахунку НОМЕР_1 в АТ "Банк Альянс", МФО 300119. Накладено арешт на грошові кошти у межах ціни позову - 112 899 258,11 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" (вул. Лісова, буд. 1, с. Писарівка, Калинівський район, Вінницька область, 22407, код - 05531038), що розміщені на рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299. Накладено арешт на грошові кошти у межах ціни позову - 112 899 258,11 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" (вул. Лісова, буд. 1, с. Писарівка, Калинівський район, Вінницька область, 22407, код - 05531038), що розміщені на рахунку НОМЕР_3 в АТ "Банк Альянс", МФО 300119. Накладено арешт на грошові кошти у межах ціни позову - 112 899 258,11 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" (вул. Лісова, буд. 1, с. Писарівка, Калинівський район, Вінницька область, 22407, код - 05531038), що розміщені на рахунку НОМЕР_4 в АТ АБ "УКРГАЗБАНК", МФО 320478.

Відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" (б/н від 31.08.2021 року) про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно, яке перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" (вул. Лісова, буд. 1, с. Писарівка, Калинівський район, Вінницька область, 22407, код - 05531038):

1) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0352, площа: 4.6246 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Писарівська с/рада;

2) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0351, площа: 0.6246 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Писарівська с/рада;

3) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0473, площа: 0.9242 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

4) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0472, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Кишинівський р-н, Комунарівська с/рада;

5) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0471, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

6) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0465, площа: 0.4301 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

7) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0467, площа: 0.6577 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

8) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0464, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

9) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0343, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Писарівська с/рада;

10) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0470, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

11) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0469, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

12) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0468, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

13) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0344, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Писарівська с/рада.

Відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" (б/н від 31.08.2021 року) (вх.канц. № 01-48/70/21 від 03.09.2021 року) про вжиття заходів забезпечення позову в частині заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії у відповідності із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - земельних ділянок, належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління", розташованих на території Калинівського району Вінницької області.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 року у справі №902/772/21. Прийняти апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 року у справі № 902/772/21 та відкрити апеляційне провадження. Скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 року у справі №902/772/21 про забезпечення позову в частині:

- накладення арешту на грошові кошти у межах ціни позову - 112 899 258,11 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" (вул. Лісова, буд. 1, с. Писарівка, Калинівський район, Вінницька область, 22407, код - 05531038), що розміщені у національній та іноземній валюті на рахунку НОМЕР_1 в AT "Банк Альянс", МФО 300119;

- накладення арешту на грошові кошти у межах ціни позову - 112 899 258,11 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" ( вул. Лісова, буд. 1, с. Писарівка, Калинівський район, Вінницька область, 22407, код - 05531038), що розміщені на рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299;

- накладення арешту на грошові кошти у межах ціни позову - 112 899 258,11 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" (вул. Лісова, буд. 1, с. Писарівка, Калинівський район, Вінницька область, 22407, код -05531038), що розміщені на рахунку НОМЕР_3 в AT "Банк Альянс", МФО 300119;

- накладення арешту на грошові кошти у межах ціни позову - 112 899 258,11 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" (вул. Лісова, буд. 1, с Писарівка, Калинівський район, Вінницька область, 22407, код - 05531038), що розміщені на рахунку НОМЕР_4 в АТ АБ "УКРГАЗБАНК", МФО 320478 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями про забезпечення позову (б/н від 31.08.2021 року) (вх.канц. № 01-48/70/21 від 03.09.2021 року)

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст ухвали Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 р. у справі №902/771/21 складено 06.09.2021 р., відтак, останнім днем строку на оскарження є 16.09.2021 р., в свою чергу як вбачається із відмітки Укрпошти на конверті, матеріали апеляційної скарги були надіслані до Господарського суду Вінницької області 16.09.2021 р.. Таким чином, скаржником не пропущено строк на подання апеляційної скарги.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 р. про забезпечення позову у справі №902/771/21 та призначено розгляд апеляційної скарги на 28.10.2021 р. о 10:00 год.

13.10.2021 р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" та Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" надійшли заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 р. заяви представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" та Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №902/771/21 - задоволено.

27.10.2021 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від представника Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" надійшли клопотання про витребування доказів.

28.10.2021 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від представника Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник позивача просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" залишити без задоволення, а ухвалу від 06.09.2021 р. Господарського суду Вінницької області у справі №902/771/21, залишити без змін.

28.10.2021 р. від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" на електронну адресу апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що представник скаржника погано себе почуває, що не дозволяє в належному стані брати участь в судовому засіданні, призначеному в апеляційному суду на 28.10.2021 р.

Дослідивши клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" про витребування доказів, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Дослідивши докази, які позивач просить витребувати, вбачається, що документи, які позивач просить витребувати є новими доказами, які не були дослідженні судом першої інстанції. Відтак, колегія суддів дійшла висновку, про відсутність підстав для витребування вказаних доказів, оскільки вказані докази не досліджувалися судом першої інстанції, а також позивачем не доведено належність витребуваних доказів щодо предмета доказування.

Також, розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Статтею 202 ГПК України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними (ч. 11 ст. 270 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження про день, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а також те, що позиція відповідача достатньо повно викладена в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

В судове засідання в режимі відеоконференції з`явився представник Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" та заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування власної правової позиції.

Представник відповідача в судове засідання не прибув та не реалізував процесуальне право на участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст ухвали суду першої інстанції.

Задовольняючи частково заяву Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" про вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку, що з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, майнового характеру позовних вимог та їх суттєвого розміру, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення коштів, які наявні у відповідача, на момент ухвалення рішення по справі. Отже, заява позивача в частині вимог про накладення арешту на грошові кошти, які розміщені на рахунках відповідача, підлягає задоволенню.

З приводу наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та заборони вчиняти дії суб`єктам державної реєстрації, суд враховує наступне. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Однак, вимоги позивача про накладення арешту на земельні ділянки виходить за межі предмету спору, оскільки справа не стосується передачі прав на них.

Також, здійснивши аналіз заборон, котрі просить вжити заявник, суд дійшов висновку про те, що забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії у відповідності із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - земельних ділянок, належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління", розташованих на території Калинівського району Вінницької області, не стосуються предмету спору.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них інших учасників справи.

В апеляційній скарзі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" не погоджується з висновками суду першої інстанції, в тому числі і з обставинами покладеними в основу часткового задоволення заяви, та зазначає, що судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи та не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, зроблені судом висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи, зважаючи на наступне.

22.01.2021 року між ПрАТ «Газтранзит» та ТОВ «ВКУ» було укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 27/03/19 про надання поворотної фінансової допомоги від 27.03.2019 року (далі - Додаткова угода).

Вимога АТ «Газтранзит» щодо сплати заборгованості ТОВ «ВКУ» за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №27/03/19 від 27.03.2019 року є передчасною, оскільки термін виконання зобов`язання за даним Договором, враховуючи укладення Сторонами Додаткової угоди № 1 від 22.01.2021 року та пролонгацію строку виконання зобов`язання до 25.02.2022 року, ще не настав.

За таких обставин, у позивача відсутні правові підстави вважати простроченим строк виконання зобов`язання по поверненню відповідачем поворотної фінансової допомоги за Договором №27/03/19 від 27.03.2019 року.

Отже, враховуючи вищевикладене, скаржник вважає, що вимога щодо негайного погашення заборгованості перед АТ «Газтранзит» по Договору про надання поворотної фінансової допомоги на загальну суму 98 068 000,00 грн. є передчасною та такою, що суперечить погодженим Сторонами (АТ «Газтранзит» та ТОВ «ВКУ») умовам та домовленостям.

А, відтак, заходи забезпечення позову, вчинені на захист прав позивача щодо забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, є безпідставними та протиправними, враховуючи, що даний позов є безпідставним та передчасним, а тому навпаки свідчить про зловживання позивачем своїми права, вводить суд в оману та призводить до порушення інтересів відповідача та його господарської діяльності.

Крім того, відповідачем за період з 16.07.2021 року по 06.09.2021 року було повернуто фінансову допомогу на загальну суму 1 124 000,00 грн., які не враховані позивачем при подачі позову і в ході розгляду спору. Відтак, сума боргу на даний час складає 96 944 000.00 грн.. а не 98 068 000,00 грн., як зазначає позивач.

Також, судом необгрунтовано яким чином кожне з відкритих виконавчих проваджень впливає на з`ясування обставин даного спору та як дані виконавчі провадження, відкриті на виконання інших рішень з іншими сторонами щодо інших спорів, пов`язані з спором, який є предметом даного позову.

Окрім того, відповідач звертає увагу суду, що усі виконавчі провадження, в яких ТОВ «ВКУ» виступав боржником, завершені, що підтверджується даними з Автоматизованої системи виконавчих проваджень (витяг з Автоматизованої системи виконавчих проваджень по ТОВ «ВКУ» додається).

Також, скаржник звертає увагу на те, що в рахунок виконання ТОВ «ВКУ» зобов`язань ТОВ «ВКУ» зобов`язань за Кредитним договором №19-038/ЮК від 27.03.2019 з вкладного (депозитного) рахунку АТ«ГАЗТРАНЗИТ» була списана вся наявна (доступна) сума та погашена заборгованість за Кредитним договором.

Сумарно з депозитного рахунку АТ «ГАЗТРАНЗИТ» відраховано в рахунок виконання зобов`язань ТОВ «ВКУ» за кредитним договором 39 254 255. 04 грн.

Оскільки, АТ «ГАЗТРАНЗИТ» виконало зобов`язання ТОВ «ВКУ» за Кредитним договором № 19-038/ЮК від 27.03.2019, тож до АТ «ГАЗТРАНЗИТ» відповідно до ст. 512, 514 ЦК України перейшло право вимоги первісного кредитора.

20.09.2019 року між ПрАТ «ГАЗТРАНЗИТ» з іноземними інвестиціями» та ТОВ «ВІННИЦЬКЕ КАР`ЄРОУПРАВЛІННЯ» укладено Мирову угоду.

Апелянт, також звертає увагу суду на те, що з резолютивної частини ухвали судом накладено арешт не в межах суми стягнення - 112 899 258,11 грн., а на загальну суму 451 597 032,44 грн., зважаючи на те, що арешт по 112 899 258,11 грн. накладено по кожному з чотирьох рахунків відповідача, що є безпідставним, незаконним та таким, що грубо порушує інтереси відповідача.

Мотивуючи заперечення на апеляційну скаргу представник Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" у відзиві на апеляційну скаргу акцентує увагу на те, що в апеляційній скарзі ТОВ «ВКУ» посилається, серед іншого, на безпідставність тверджень позивача щодо наявності прострочення відповідачем зобов`язання за Договором. Вказане обґрунтовується останнім фактом укладення сторонами 22 січня 2021 року Додаткової угоди № 1 до Договору (надалі Додаткова угода), якою було «продовжено» строк виконання обов`язку ТОВ «ВКУ» з повернення боргу АТ «Газтранзит» до 25 лютого 2022 року. Між тим, із системного тлумачення норм ГПК України вбачається, що при застосуванні заходів забезпечення позову судом на підставі наявних доказів враховується об`єктивне існування спору між сторонами у справі, а не майбутній результат його вирішення

Аргументи ТОВ «ВКУ» фактично спонукають суд апеляційної інстанції до вирішення спору по суті в судовому рішенні про забезпечення позову, адже остаточне встановлення факту прострочення виконання зобов`язання відповідачем і, як наслідок, порушення прав та законних інтересів АТ «Газтранзит», має вирішуватись у рішенні суду по суті справи. А відтак, доводи ТОВ «ВКУ» щодо відсутності прострочення виконання ним зобов`язання та, як наслідок, відсутності спору між сторонами та однієї з підстав для забезпечення позову є безпідставними.

Також, позивач звертає увагу на те, що нині сума основного боргу повністю визначена у заяві про збільшення позовних вимог позивача й становить 97 044 000,00 грн, на підтвердження чого АТ «Газтранзит» подано до суду першої інстанції відповідну довідку. В той же час, ТОВ «ВКУ» зазначено, що сума заборгованості становить 96 944 000,00 грн, що не відповідає дійсності. Адже ним при визначенні цієї суми були враховані також і сплати боргу за недійсною для Позивача Мировою угодою (платіжні доручення № 3929 від 10.09.2021 та № 3942 від 13.09.2021, які були подані разом з апеляційною скаргою).

Враховуючи викладене, судом законно та обґрунтовано враховано значну ціну позову, а також відповідність та співмірність вжитих заходів забезпечення позову з його предметом.

Таким чином, Господарським судом Вінницької області ухвалено судове рішення - Ухвалу про забезпечення доказів, у відповідності з нормами матеріального права та з повним дотриманням норм процесуального права.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

28.07.2021 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 14.07.2021 року) Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" про стягнення 112 899 258,11 грн заборгованості, з яких 98 068 000,00 грн основного боргу, 1 850 000, 00 грн штрафу, 3 881 832,10 грн 3% річних та 9 099 426,01 грн інфляційних втрат за договором № 27/03/19 про надання поворотної фінансової допомоги від 27.03.2019 року.

Ухвалою суду від 02.08.2021 року відкрито провадження у справі №902/771/21 за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 01.09.2021 року.

03.09.2021 року представником позивача до суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову (б/н від 31.08.2021 року) (вх.канц. № 01-48/70/21 від 03.09.2021 року), в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління", що розміщені у національній та іноземній валюті на рахунку НОМЕР_1 в АТ "Банк Альянс", МФО 300119, в межах суми стягнення за позовом - 113 693 758,11 грн. (сто тринадцять мільйонів шістсот дев`яносто три тисячі сімсот п`ятдесят вісім гривень 11 копійок) (ціна позову та сума судового збору), заборонивши видаткові операції по рахунку у межах указаної суми;

- грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління", що розміщені на рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299, в межах суми стягнення за позовом - 113 693 758,11 грн. (сто тринадцять мільйонів шістсот дев`яносто три тисячі сімсот п`ятдесят вісім гривень 11 копійок) (ціна позову та сума судового збору), заборонивши видаткові операції по рахунку, заборонивши видаткові операції по рахунку у межах указаної суми;

- грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління", що розміщені на рахунку НОМЕР_3 в АТ "Банк Альянс", МФО 300119, в межах суми стягнення за позовом - 113 693 758,11 грн. (сто тринадцять мільйонів шістсот дев`яносто три тисячі сімсот п`ятдесят вісім гривень 11 копійок) (ціна позову та сума судового збору), заборонивши видаткові операції по рахунку у межах указаної суми;

- грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління", що розміщені на рахунку НОМЕР_4 в АТ АБ "УКРГАЗБАНК", МФО 320478, в межах суми стягнення за позовом -113 693 758,11 грн. (сто тринадцять мільйонів шістсот дев`яносто три тисячі сімсот п`ятдесят вісім гривень 11 копійок) (ціна позову та сума судового збору), заборонивши видаткові операції по рахунку у межах указаної суми.

Також, накладення арешту на нерухоме майно, яке перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" і дотепер не обтяжено, а саме:

1) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0352, площа: 4.6246 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Писарівська с/рада;

2) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0351, площа: 0.6246 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Писарівська с/рада;

3) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0473, площа: 0.9242 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

4) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0472, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Кишинівський р-н, Комунарівська с/рада;

5) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0471, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

6) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0465, площа: 0.4301 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

7) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0467, площа: 0.6577 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

8) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0464, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

9) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0343, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Писарівська с/рада;

10) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0470, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

11) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0469, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

12) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0468, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Комунарівська с/рада;

13) земельну ділянку, реєстраційний номер: 16, кадастровий номер: :03:000:0344, площа: 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Вінницька обл., Калинівський р-н, Писарівська с/рада.

Також, позивач просив після накладення арешту заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії у відповідності із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - земельних ділянок, належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління", розташованих на території Калинівського району Вінницької області.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач зазначає, що підставою позовних вимог у справі є невиконання відповідачем зобов`язань за Договором №27/03/19 про надання поворотної фінансової допомоги від 27.03.2019 року.

Відповідно до п.п.1.1.-1.2. Договору, Позикодавець зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати Позичальнику поворотну фінансову допомогу в сумі 100 000 000,00 грн.

Сторони домовились, що поворотна фінансова допомога, яка надається відповідно до умов даного Договору, не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами та є обов`язковою до повернення (п. 1.3. Договору).

27.03.2019 року Приватне акціонерне товариство "Газтранзит" переказало на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" 100 000 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5 від 27.03.2019 року та випискою по рахунку Позикодавця в обслуговуючому банку останнього (АК "Банк Альянс", ідентифікаційний код- 14360506).

Згідно п.п.2.1. та 2.4. Договору, поворотна фінансова допомога, яка надається Позикодавцем відповідно до умов цього Договору, мала бути повернута Позичальником до 23.03.2020 року.

Позичальник зобов`язується повернути суму поворотної фінансової допомоги до останнього дня строку, зазначеного в п.2.1. цього Договору.

Однак, за твердженнями позивача отримана сума відповідачем повернута не була.

Станом на 01.07.2021 року сума заборгованості за договором, без урахування нарахованих сум господарських санкцій, становить 998 068 000,00 грн.

Поведінка та ділова репутація відповідача, в тому числі у правовідносинах з позивачем, іншими суб`єктами господарювання та державними контролюючими органами, свідчить про систематичне невиконання ним взятих на себе зобов`язань, порушення норм законодавства та, як наслідок, участь в судових провадженнях в якості відповідача та отримання приписів контролюючих органів за наслідками порушення відповідних норм.

На думку позивача виконання прийнятого в майбутньому рішення у справі може бути утруднено виходячи з наступного.

Із відомостей, наявних у Автоматизованій системі виконавчих проваджень, вбачається, що стосовно ТОВ «ВКУ» як боржника лише в період 2018-2019 р.р. було відкрито 7 виконавчих проваджень за заявами стягувачів. Ці факти демонструють характер загальної направленості поведінки Відповідача на уникнення стягнення з нього грошових коштів та водночас указують на існування ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у справі за позовом ПрАТ "Газтранзит" до першого, у разі невжиття таких заходів.

Єдиний державний реєстр судових рішень містить дані про наявні судові справи, відповідачем у яких виступало ТОВ «ВКУ», серед іншого:

- справа № 902/644/15, у якій рішенням від 20.08.2015 Господарського суду Вінницької обл. встановлено порушення ТОВ «ВКУ» власних договірних зобов`язань і вирішено стягнути з останнього грошові кошти;

- справа № 902/909/13, де аналогічне було встановлено рішенням від 04.07.2013 Господарського суду Вінницької обл.;

- справа № 902/144/13-г, у якій рішенням від 25.03.2013 Господарського суду Вінницької обл. також встановлено порушення зобов`язань ТОВ «ВКУ» та вирішено стягнуто грошові кошти, а надалі, 08:04.2013, видано наказ про виконання рішення господарського суду.

Господарським судом Вінницької області 26.12.2011 року порушувалось провадження про банкрутство ТОВ "ВКУ", справа №10/66/2011/5003, що свідчить не тільки про факт невиконання останнім своїх договірних зобов`язань перед іншими особам, через нездатність задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов`язаннями та/або виконати обов`язок із сплати обов`язкових платежів, а й про наявність цілком обґрунтованого ризику зважаючи на кредиторську заборгованість у великому обсязі перед Позикодавцем та іншими особами і неспроможність її погасити Позичальником, доведення його до банкрутства, що у значній мірі утруднить виконання можливого рішення суду у справі за позовом ПрАТ «Газтразит» до ТОВ «ВКУ».

ТОВ "ВКУ" не виконує також і інші зобов`язання перед ПрАТ "Газтранзит", зокрема, зобов`язання із повернення останньому коштів у сумі 110 000 000,00 гри., що виникли через звернення AT "Банк Альянс" грошових коштів, належних Позивачу за договором застави майнових прав № 19-002-23/Мп від 27.03.2019 року, через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором від 27.03.2019 року № 19-038/ЮК між AT "Банк Альянс" та ТОВ "ВКУ". При цьому сума невиконаних зобов`язань за цим договором так само є значною та сягає 39 254 255,04 грн. і це без урахування сум, що можуть бути нараховані у вигляді господарських санкцій. Заходи досудового врегулювання спору за вказаним договором жодного позитивного результату Позивачу не дали і наразі ним вирішується питання про звернення до суду з позовом за захистом свого порушеного ТОВ "ВКУ" права.

У той же час, неповернення отриманих кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором AT «Банк Альянс» в сумі 40 000 000,00 грн. і невиконання умов цього договору Відповідачем є черговим свідченням недобросовісності його поведінки стосовно інших суб`єктів господарювання та багаторазового і систематичного невиконання своїх зобов`язань перед іншими такими суб`єктами, що, водночас, не може не вказувати на можливість навіть свідомого ігнорування ТОВ «ВКУ» ймовірного рішення суду у справі за позовом ПрАТ «Газтранзит» до останнього щодо стягнення заборгованості за Договором.

3а інформацією з ресурсу "https://inspections.gov.ua", в період 2018-2020 відповідними органами державної влади здійснювалось щодо ТОВ "ВКУ" низку перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства, а також законодавства у сфері геологічного вивчення надр та раціонального і ефективного використання надр України. За результатами проведення таких контролюючими органами зафіксовано системні порушення вказаного законодавства Відповідачем, в тому числі й таке, що тягне за собою нанесення збитків державі та навколишньому середовищу (забруднення вод, здійснення видобутку копалин з надр після закінчення дії відповідного дозволу та ін.), що може спричинити стягнення з ТОВ "ВКУ" таких збитків, а також відповідних штрафів, що в свою чергу перешкодить виконанню рішення по стягненню боргу у справі за позовом ПрАТ "Газтранзит".

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, СУ ГУНП у Вінницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000164 від 09.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, в рамках якого розслідуються факти заподіяння державі збитків ТОВ "ВКУ" в розмірі 261 196 935,10 грн. Наразі, інформація про закриття такого кримінального провадження у відкритих джерелах не міститься.

Наведені дані можуть свідчити як загалом про протиправну направленість поведінки ТОВ "ВКУ" та його службових осіб, так і зокрема, щодо її спрямованості на ухилення від виконання можливого рішення суду у справі за позовом про стягнення з останнього заборгованості.

За інформацією з відкритих джерел, у тому числі порталу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідної виписки), ресурсу "Опендатабот", з моменту виникнення заборгованості у Відповідача перед AT "Газтранзит" у першого неодноразово відбувалися зміни в частині засновників та бенефіціарних власників. При цьому, останні такі зміни відбулися після звернення з претензією та позовом у пій справі AT "Газтранзит" до ТОВ "ВКУ": 29 липня та 02 серпня 2021 року, за якими відбулися зміни у складі учасників та кінцевих бенефіціарних власників цього товариства. Зміни останніх відбулися взагалі одразу після направлення претензії AT "Газтранзит" та звернення в інтересах останнього 28.07.2021 року до Господарського суду Вінницької області із позовною заявою. Зазначене також може свідчити про наявність умислу товариства на невиконання власних зобов`язань та можливих судових рішень, а зміну керівництва товариства і як наслідок ухилення від можливої господарської відповідальності, або навіть наміри доведення його банкрутства, чи ліквідації ТОВ «ВКУ».

Разом з тим, отримані відомості щодо активів ТОВ "ВКУ" із Державного реєстру прав, Держгеокадастру, від Державної служби України з питань праці, таз показань свідка ОСОБА_1 , не підтверджують наявності активів за рахунок яких можливе забезпечення виконання рішення суду на суму вимог Позивача. Водночас, існують обґрунтовані припущення, що задля ухилення від виконання можливого рішення суду про стягнення заборгованості, останнім такі активи можуть бути відчужені на користь третіх осіб. При цьому, слід також взяти до уваги, що розмір зобов`язань ТОВ "ВКУ" лише за наведеними вище даними є дуже великим, що робить виконання можливого рішення про стягнення боргу на користь ПрАТ "Газтранзит" утрудненим, або навіть не можливим взагалі. Адже лише перед ПрАТ "Газтранзит" станом на 30.06.2021 року наявна кредиторська заборгованість за вищевказаними договорами на загальну суму 137 287 255,04 грн.

До того ж, як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень нині більша частина нерухомого майна, яка перебуває у власності ТОВ "ВКУ" (земельні ділянки та будівлі), передана в іпотеку іпотекодержателю Акціонерному товариству «Банк Альянс». Причому, в один день - 12.06.2020 року, за зобов`язанням Відповідача перед цим банком. Наявність цього зобов`язання, його вид та розмір, повністю підтверджується даними із Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність обтяжень такого майна, належного Відповідачу, що виникли за договорами від 12.06.2020 року застави № 20-005-23/T3 та застави обладнання від 24.07.2020 № 20-001-69/0, укладеними між ТОВ "ВКУ" та AT "БАНК АЛЬЯНС" в якості виконання зобов`язань за Договором № 20-098/ЮК про відкриття відновлювальної лінії від 12 червня 2020 року, так само укладеним між указаним юридичними особами. Розмір же зобов`язання у забезпечення якого передано в заставу рухоме майно за вказаними договорами перед AT "БАНК АЛЬЯНС" становить 50 млн. грн.

Наявні й інші обтяження рухомого майна, належного Відповідачу, передані останнім у забезпечення його зобов`язань перед іншими особами. Зокрема, у відповідності з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, витяг № Р140796 від 03.08.2021 року, ТОВ "ВКУ" передано у заставу за договором застави, серія та номер: 22/12-2020-1ГЛД, виданий: 22.12.2020 року, видавник: AT "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІ КОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ГОЛДМЕН", належне йому рухоме майно. При цьому, розмір основного зобов`язання у забезпечення якого передано зазначене рухоме майно, складає 280 млн. грн.

Також, позивач акцентував увагу на тому, що останнє із указаних вище зобов`язань на суму 280 млн. грн. - це зобов`язання, яке виникло у відповідача перед пов`язаною з ним юридичною особою, учасником ТОВ "ВКУ" - AT "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ГОЛДМЕН", що цілком може вказувати на штучну природу створення цього зобов`язання, якраз задля уникнення звернення стягнення на-рухоме майно відповідача третіми, не пов`язаними з ним особами при виконанні можливого рішення суду.

Крім того, у відповідь на адвокатський запит ТОВ "ВКУ" надано його баланси (звіти про фінансовий стан) (надалі - Баланс, Баланси) у копіях на 31.12.2019 року, 31.12.2020 року та 30.06.2021 року.

Так, не зважаючи на те, що у вказаній відповіді відповідач визнає наявність зобов`язання перед AT "Газтранзит" за Договором, яке як він повідомляє відображено у рядку 1690 "Інші поточні зобов`язання", із Балансу на 31.12.2019 року не вбачається цього. Адже сума зобов`язань указаних у цьому рядку на початок та кінець звітного періоду змінилися лише на 2 957 000 грн. - з 200 710 000 грн. на початку й до 197 753 000 грн. на кінець звітного періоду. Однак, як вже зазначалося вище, сума поворотної фінансової допомоги, наданої Позичальнику за Договором у цьому ж 2019 році складала 100 000 000 грн, а сума невиконаного зобов`язання за ним станом на 14.07.2021 року становила аж 98 068 000 грн, яка на кінець указаного звітного періоду була ще більшою. Тобто, у разі відображення у зазначеному рядку Балансу ТОВ "ВКУ" на 31.12.2019 року вищевказаного зобов`язання, різниця між його сумами на початок та кінець звітного періоду повинна була становити точно не менше, ніж 98 068 000 грн.

Не відображено наявність зазначеного зобов`язання і в інших рядках Балансу на 31.12.2019, а так само і в інших наданих Балансах, як і в інших рядках цих Балансів.

Не вбачається із них і наявність даних стосовно іншого зобов`язання перед AT "Газтранзит" за Договором від 27.03.2019 року № 19-002-23/МП у розмірі 39 254 255,04 грн.

Відтак, поведінка відповідача може свідчити як про свідомі маніпуляції з його фінансовими звітами, так і умисне не відображення у них наявності зобов`язань, з метою уникнення їх виконання та створення видимості кращого фінансового стану, аніж він є насправді, при вирішенні питання щодо отримання ним нових фінансових інвестицій, свідченням чому є укладення 12 червня 2020 року ТОВ "ВКУ" Договору №20-098/ЮК про відкриття відновлювальної лінії від 12 червня 2020 року на суму 50 000 000 грн.

Водночас, суми активів та пасивів у Балансах на 31.12.2019 року, 31.12.2020 року та 30.06.2020 року дорівнюють одна одній, а пасиви зросли із 343 586 000 грн станом на 31.12.2020 до 363 243 000 грн станом на 30.06.2020 року. При цьому, за останній звітний період лише довгострокові зобов`язання та забезпечення ТОВ "ВКУ" складають 146 250 000 грн, а поточні - 199 201 000 грн. Активи ж Відповідача не покривають його пасивів, що є ще одним свідченням утрудненості виконання з його боку можливого рішення суду у цій справі через неспроможність виконання такого останнім зважаючи на його фінансовий стан, принаймні, беручи до уваги відображене ним у Балансах.

Таким чином, поведінка відповідача, з яким ПрАТ "Газтранзит" неодноразово проводилися перемовини та якому останнім направлено 3 (три) претензії й листи про виконання зобов`язань за Договором не лише є беззаперечним свідченням небажання виконувати ці зобов`язання першим як в установлений строк, так і після його спливу - впродовж майже півтора року, а й у сукупності з наведеними вище доводами та доказами переконливо вказує на існування обгрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може не тільки істотно ускладнити, а й унеможливити виконання рішення суду.

Обґрунтованість указаного припущення прямо доводиться і показаннями члена правління та головного бухгалтера ПрАТ "Газтранзит" Ісаєнка Д.Ю., який у своїй заяві свідка, крім опису обставин укладення та невиконання Договору з боку ТОВ "ВКУ", зазначив про те, що директор Нестеренко А.Я., серед іншого, не приховано заявив, що останнє товариство своїх зобов`язань за договором виконувати не збирається, а так само не збирається виконувати можливе рішення суду у справі за позовом позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором, для чого буде вживати заходів, направлених на унеможливленим виконання такого рішення шляхом "виведення" із власності наявних коштів та майна.

Отже, на думку позивача відповідачем цілком та повністю ігнорується виконання, покладених на нього договірних зобов`язань. Так само ним ігноруються претензії позивача щодо виконання цих зобов`язань. При цьому, розмір його кредиторської заборгованості перед ПрАТ "Газтранзит" станом на 01.07.2021 року лише за Договором складає 98 068 000,00 грн, а разом з указаним вище договором застави майнових прав становить 137 287 255,04 грн та є дуже великим. І це без врахування сум можливих господарських санкцій. Можливість же виконання ним рішення суду у разі задоволення позовних вимог у цій справі фактично нівелюється як недостатністю коштів та майна у обсязі достатньому для цього у Відповідача, так і спрямованістю його поведінки на ухилення від виконання зазначених зобов`язань і наявністю вказаного виду заборгованості перед іншими кредиторами. Водночас, на утруднення, а то й неможливість виконання рішення суду вказує і поведінка й ділова репутація Позичальника та його відносини з іншими суб`єктами господарювання і уповноваженими державними органами, що проявилося у неодноразовому порушенні ним норм чинного законодавства, у тому числі й учиненні господарських правопорушень, які мають тривалий і систематичний характер та не припинилися й дотепер.

Вищевказані факти та докази, які надаються на їх підтвердження до суду на думку позивача призводять до достатньо обґрунтованого припущення про те, що майно та кошти, які є у ТОВ "ВКУ" можуть зникнути або зменшитися за кількістю на момент виконання рішення.

За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову ПрАТ "Газтранзит" до ТОВ "ВКУ" може не лише істотно ускладнити, а й унеможливити виконання рішення суду у справі за вказаним позовом.

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.

Згідно із ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; 2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; 3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; 4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб як наслідок, у випадку прийняття рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Оцінюючи вище зазначене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що обраний заявником спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти співвідноситься з предметом позову, оскільки існує прямий зв`язок між заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиття судом заходу до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Відповідно до ст.59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми, або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Колегія суддів враховує, що ціна позову становить значний розмір, тому у сукупності із тривалим терміном прострочення виконання грошового зобов`язання, обґрунтованими є побоювання позивача з приводу ймовірного утруднення виконання судового рішення.

Також, колегія суддів приймає до уваги, що наявність значної кількості виконавчих проваджень, тривалого невиконання зобов`язань перед позивачем, щонайменше з 24.03.2020 року, відсутності відповіді на вимоги позивача про погашення заборгованості, утруднить виконання судового рішення.

При цьому суди акцентують увагу на тому, що стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саму ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу (Постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/16505/19 від 11.09.2020 року).

Відтак, з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, майнового характеру позовних вимог та їх суттєвого розміру, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення коштів, які наявні у відповідача, на момент ухвалення рішення по справі.

Обґрунтованими також є доводи позивача з огляду на наявність інших грошових зобов`язань у Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" та перебування майна у заставі.

Також суди зазначають, що вказані позивачем заходи не належать до заходів забезпечення позову, вжиття яких не допускається згідно до ч.5 ст. 137 ГПК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти, що застосовуються виключно в межах суми позову, не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності.

Отже, заява позивача в частині вимог про накладення арешту на грошові кошти, які розміщені на рахунках відповідача, правомірно та обґрунтовано задоволена судом першої інстанції.

Відносно суми накладення арешту, суди вважає обґрунтованими вимоги на рівні ціни позову у сумі 112 899 258,11 грн, віднесення до обсягу забезпечених вимог розміру судового збору, то суд першої інстанції правомірно вказав на те, що розподіл судових витрат здійснюється за результатом вирішення спору, їх може бути покладено на кожну із сторін залежно від підстав виникнення спору.

З приводу наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та заборони вчиняти дії суб`єктам державної реєстрації, суди враховують наступне.

Предметом спору є майнові вимоги щодо стягнення грошових коштів.

Вирішення питання про звернення стягнення на індивідуально визначене майно не входить до меж, підстав та предмету позову.

Верховним Судом послідовно сформовано правові висновки відносно належних способів вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі №910/16505/19 від 11.09.2020 року, обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (Постанова Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі № 911/1695/18 від 19.02.2019 року).

Однак, вимоги позивача про накладення арешту на земельні ділянки виходить за межі предмету спору, оскільки справа не стосується передачі прав на них.

Накладення арешту в межах ціни позову на кошти, що належать чи підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, є одним із визначених законом способів забезпечення позову.

Пункт 1 частини першої статті 137 ГПК України визначає два окремі засоби забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно та накладення арешту на кошти, які за змістом цієї норми можуть застосовуватися одночасно або незалежно один від одного.

Пункт 1 частини першої статті 137 ГПК України розмежовує поняття майна та грошових коштів для цілей вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення на них арешту, КГС ВС дотримується позиції, що арешт, накладений судом для забезпечення позову лише на майно, що належить або підлягає передачі відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб, не поширює свою дію на відповідні кошти, оскільки для їх арешту суд має вжити окремий захід забезпечення позову, передбачений цією нормою (Постанова КГС ВС від 26.11.2020 у справі № 911/949/20 від 26.11.2020 року).

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ч. 4 ст. 11 ГПК України, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини оцінка доказів має здійснюватись з урахуванням терміну їх встановлення.

У справі «Адамсонс проти Латвії» від 24.06.2008 року у справі № 3669/03 (пункти 116 і 129), Європейський суд з прав людини вказав, що об`єктивна необхідність в обмеженні індивідуальних прав, послаблюється з плином часу.

Відтак, судом першої інстанції правомірно відхилено доводи позивача щодо наявності інших судових рішень, винесених у 2011-2015рр., як підставу для забезпечення позову.

Також, позивачем на підтвердження обставин забезпечення позову надано Договір застави майнових прав №19-002-23/МП від 27.03.2019 року, однак даний договір не містить правового зв`язку з предметом спору, так як укладений до виникнення заборгованості зі сторони відповідача.

Обставини зміни складу учасників товариства не стосуються предмету спору, який не є корпоративним.

Відомості про кримінальні провадження, за відсутності вироків про винуватість посадових осіб відповідача не можуть слугувати підставою для забезпечення позову (ч. ч. 6, 8 ст. 75 ГПК України).

Також, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що обставини проведення перевірок контролюючими органами не доводять можливість утруднення виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 87 ГПК України, не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

Обставини заяви про забезпечення позову стосується доведення підстав ймовірного утруднення виконання судового рішення та неможливості ефективного захисту прав позивача, які випливають з порушення договірних зобов`язань.

Суди виходять з того, що доведення даних обставин має ґрунтуватися на основі письмових доказів, тому врахування показів свідка, які описують зміст договірних зобов`язань сторін та обставини їх прострочення, суперечить стандарту доказування, тому не приймаються судами до уваги.

Суди також враховують, що застосування заходів забезпечення позову до майна, яке не є безпосереднім об`єктом спору, без достатніх доказів на підтвердження ризиків його відчуження, свідчитиме про невиправдане втручання у права розпорядження майном іншими особами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заява про забезпечення позову в частині вимог про накладення арешту на земельні ділянки не підлягає задоволенню.

Відносно вжиття заходів шляхом заборони вчинення дій державним реєстраторам судом першої інстанції вірно враховано, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі №915/508/18).

Водночас, вжиття таких заходів має бути достатньо обґрунтованим та співмірним з предметом позову та обсягом прав позивача, який звернувся до суду за захистом.

Здійснивши аналіз заборон, котрі просить вжити заявник, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії у відповідності із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - земельних ділянок, належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління", розташованих на території Калинівського району Вінницької області, не стосуються предмету спору.

Також, запропоновані позивачем заходи стосуються необмеженого кола суб`єктів державної реєстрації, відтак, суди позбавлені можливості безпосереднього втручання у реалізацію наданих повноважень у сфері державної реєстрації.

Оскільки, дана вимога є похідною по відношенню до накладення арешту на земельні ділянки, тому правомірно відхилена судом першої інстанції, на підставі описаних вище доводів.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" стосовно того, що суд першої інстанції не дослідив ту обставину, що усі виконавчі провадження, в яких ТОВ «ВКУ» виступав боржником, завершені, що підтверджується даними з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, а виконавчі провадження, де боржником є ТОВ «ВКУ», відсутні, колегія суддів оцінює критично. Оскільки в даному випадку, має значення не наявність відкритих виконавчих проваджень, а факт їх існування. Вказане, підтверджує, що відповідач, як суб`єкт правовідносин, у добровільному порядку не виконує рішення відповідних органів влади у добровільному порядку.

Також, в апеляційній скарзі скаржник звертає увагу апеляційного господарського суду на ту обставину, що у з резолютивної частини ухвали судом накладено арешт не в межах суми стягнення - 112 899 258,11 грн., а на загальну суму 451 597 032,44 грн., зважаючи на те, що арешт по 112 899 258,11 грн. накладено по кожному з чотирьох рахунків відповідача, що є безпідставним, незаконним та таким, що грубо порушує інтереси відповідача.

Колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, враховуючи наступне.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Аналізуючи вищевказані законодавчі вимоги, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що, арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Слід зазначити, що вказівка в резолютивній частині оскаржуваної ухвали на можливість накладення арешту на грошові кошти, які розміщені на чотирьох рахунках, зазначена в контексті того, що арешт накладається на чотири рахунки, але лише у розмірі суми стягнення, тобто в межах ціна позову, а даному випадку це 112 899 258, 11 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими.

З наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції надав правильну оцінку обставинам, які встановив, а у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування ухвали Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 р..

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість ухвали суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику Європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши в ухвалі суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування ухвали, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування ухвали суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни ухвали, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст. ст. 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке кар`єроуправління" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 р. про забезпечення позову у справі №902/771/21 - залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Вінницької області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 р. у справі №902/771/21 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "03" листопада 2021 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.