РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2021Справа № 910/11879/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Лаврова В.О., розглянувши матеріали справи

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ярославь»

про примусове виселення

за участі представників:

від позивача - Максюта Є.А. (уповноважені представники);

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ярославь», третя особа Вокзал станції Київ-Пасажирський Державного територіального-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про примусове виселення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.08.2001 між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №311 строком на 5 років з 31.08.2001 року по 31.08.2006 року, в подальшому шляхом укладення додаткових угод та договорів про внесення змін вносились зміни щодо продовження строку оренди майна. Останнім Договором про внесення змін №311/06 від 26.06.2015 дію Договіру продовжено на 2 роки 11 місяців, до 31.02.2018. Проте станом на липень 2021 року відповідачем не повернуто орендоване майно та не надано актів приймання-передавання (повернення) орендованого майна до Регіонального відділення. Враховуючи вищезазначене позивач просить виселити в примусовому порядку ТОВ «Торговий дім «Ярославь» з державного нерухомого майна розміщеного за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, буд. 1, на 1-3 поверхах приміщення Південного вокзалу, що перебуває на балансі третьої особи.

Відповідач, протягом усього часу розгляду справи відзиву на позов не подав, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, тому, приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог та просив суд задовольнити позов.

Відповідач уповноважених представників в судове засідання не направив, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2001 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ярославь» (відповідач, орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №311 відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухому майно, площею 665,59 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, площа Привокзальна, 1, що знаходиться на балансі Південно-Західної Залізниці, вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 31.07.2001 - 2792731,81 грн. Майно передається в оренду під торгівлю непродовольчими товарами - 212,29 кв.м.; торгівлю продовольчими товарами підакцизної групи - 27,84 кв.м., гральні автомати - 141,51 кв.м.; громадське харчування - 282,95 кв.м. (кафе без підакцизної групи) банкомат - 1 кв.м. (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

У пунктах 2.4., 2.5. договору визначено, що у разі припинення цього договору майно повертається орендарем орендодавцю або балансоутримувачу. Орендар повертає майно балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання передачі. Обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні.

Відповідно до п.10.11 договору усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються в письмовій формі додатковою угодою і вступають в силу після їх підписання сторонами.

Договір укладено строком на 5 років, що діє з 31.08.2001 до 31.08.2006, включно (п. 10.1. договору).

Відповідно до Акта приймання-передачі в оренду нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, пл. Привокзальна, 1 від 31.08.2001 Південно-західною залізницею (балансоутримувач) передано, а ТОВ «Торговий дім «Ярославь» прийнято в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 665,59 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Привокзальна, 1 (залізничний район).

01.05.2002 сторонами складено Зміни до Акта приймання-передачі нерухомого майна за адресою: м. Київ, Привокзальна площа, 1 відповідно до яких сторони погодили внести зміни до п. 1 Акта та викласти його в наступній редакції: «орендодавець, згідно з договором оренди нерухомого майна від 31.08.2001 №311 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 636,75 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, Привокзальна площа, 1 (Солом`янський район).

Договором №311/02 від 15.01.2013 про внесення змін до Договору оренди сторони виклали окремі пункти Договору оренди в новій редакції, зокрема п.1.1, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно площею 617,4 кв.м, розміщене за адресою: м.Київ, площа Вокзальна, 1, на 1-3 поверхах приміщення Південного вокзалу, що перебуває на балансі Вокзалу станції Київ-Пасажирський ДТГО «Південно-Західна залізниця».

Сторонами неодноразово продовжувалась дія Договору оренди, зокрема, 26.06.2015 між сторонами укладено Договір №311/06 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №311 від 31.08.2001 відповідно до умов якого договір оренди №311 від 31.08.2001 продовжено на 2 роки одинадцять місяців, що діє з 31.03.2015 по 31.02.2018.

Після закінчення терміну дії Договору оренди, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву було направлено відповідачу лист №30-06/3106 від 28.03.2018 про припинення чинності договору оренди №311 від 31.08.2001 в зв`язку із закінченням строку його дії в якому позивач повідомив про відмову в продовженні строку дії договору оренди та зазначив про необхідність повернення орендованого майна за актом приймання-передачі.

Вищезазначений лист було отримано відповідачем, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення, проте, заяву позивача залишено без розгляду та задоволення.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 1 ст. 785 Цивільного кодексу України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 5.7. договору сторони погодили, що орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання повернути балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Статтею 764 Цивільного кодексу України встановлений виняток із загального правила, за яким у разі продовження користування наймачем (орендарем) майном після закінчення строку договору без повторного його укладення, за відсутності заперечень сторін протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Вказана стаття також кореспондується зі ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до ч. 2 якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Тобто, сторона, яка не бажає продовжувати дію договору, зобов`язана попередити про це іншу сторону не пізніше одного місяця після закінчення строку договору. Попередження про припинення договору майнового найму (оренди) має бути зроблене в такій формі, яка б забезпечила можливість доведення (у разі виникнення спору), що таке попередження було зроблене.

Отже, враховуючи закінчення строку дії договору оренди 31.02.2018 та повідомлення відповідача позивачем у строки, визначені нормами чинного законодавства про відмову в продовженні дії договору оренди, у відповідача виник обов`язок повернути орендоване майно.

Матеріали справи не містять, жодних доказів передачі орендованого майна позивачу, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими а тому підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ярославь" (01032, м. Київ, площа Вокзальна, буд. 1) з державного нерухомого майна загальною площею 617,4 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, на 1-3 поверхах приміщення Південного вокзалу, що перебуває на балансі Вокзалу станції Київ-Пасажирський ДТГО "Південно-Західна залізниця".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ярославь" (01032, м. Київ, площа Вокзальна, буд. 1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 50-Г; ідентифікаційний код 19030825) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено: 04.11.2021

Суддя Я.В. Маринченко