ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. Справа№ 911/2587/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 07.09.2021

у справі № 911/2587/21 (суддя - Рябцева О.О.)

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружня Пассаж»

про визнання недійсними та скасування рішень, визнання недійсним та скасування передавальних актів, скасування реєстраційних дій, відновлення запису,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружня Пассаж» (далі - відповідач 2) про визнання недійсним та скасування рішень загальних зборів учасників, оформлених:

- протоколом загальних зборів власників Приватного підприємства "Мале Підприємство "Вікторія" № 01/11-2012 від 22.11.2012;

- протоколом загальних зборів учасників ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 1-04/18 від 16.04.2018 р.;

- протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Дружня Пассаж» № 1-07/18 від 06.07.2018 р.;

- протоколом загальних зборів засновників ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 1-07/18 від 18.07.2018 р.;

- протоколом загальних зборів ТОВ «Дружня Пассаж» № 270818 від 27.07.2018 р.

- протоколом загальних зборів учасників ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 2-07/18 від 27.07.2018 р.;

- протоколом загальних зборів ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 1-01/19 від 25.01.2019 р.;

- протоколом загальних зборів ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 25-01/19 від 25.01.2019 р.;

- протоколом загальних зборів ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 01-01/19 від 29.08.2019 р.;

визнання недійсними та скасування:

- рішення власників ПП «МП «Вікторія» від 15.02.2016;

- рішення власників ПП «МП «Вікторія» від 02.03.2016;

- рішення власників ПП «МП «Вікторія» № 1-04/2/18 від 16.04.2018 р.;

- передавального акта від 16.04.2018 р.

- передавального акта від 29.08.2019 р.;

скасування:

- рішення державного реєстратора Бородянської селищної ради Бородянського району Київської обл. Господарець О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 42820978 від 04.09.2018 р.;

- реєстраційної дії проведену державним реєстратором Бородянської районної державної адміністрації Київської області Кравченко В.М. державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - зміни складу засновників Приватного підприємства «Мале підприємство «Вікторія» № 7000527 від 29.11.2021 р.;

- реєстраційної дії проведену державним реєстратором Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації Сотнікової Т.О. державну реєстрацію змін до відомостей Приватного підприємства «Мале підприємство « Вікторія» № 4000527 від 18.02.2016 р.;

відміну проведеної державним реєстратором Комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» Білим О.О. державної реєстрації припинення Приватного підприємства «Мале підприємство «Вікторія» в результаті реорганізації № 6000527 від 18.05.2018;

відновлення запису в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичну особу - Приватне підприємство «Мале підприємство «Вікторія»;

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/2587/21 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування рішень, визнання недійсним та скасування передавальних актів, скасування реєстраційних дій, відновлення запису та додані до неї документи.

Ухвала суду мотивована тим, що вимоги стосовно скасування 14 різних самостійних документів, кожен з яких стосується окремого рішення Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія", які не є однорідними та не співвідносяться між собою як основні та похідні, заявлені позивачем без обґрунтування передбачених ч. 1 ст. 173 ГПК України підстав для такого об`єднання, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог. Враховуючи наявність обов`язкової підстави для повернення позовної заяви, визначеної п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суд першої інстанції дійшов висновку повернути позовну заяву та додані до неї документи позивачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/2587/21 та повернути справу для розгляду до Господарського суду Київської області.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у даній справі є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає скасуванню, оскільки судом було допущено порушення норм процесуального права, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Крім того, скаржник зазначає про те, що у позовній заяві позивачем неодноразово наголошувалося на тому, що позовні вимоги пов`язані між собою єдиною підставою, а саме розірванням договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі через істотне порушення його умов та необхідності відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач зазначає, що саме ця підстава і є основною стосовно кожної вимоги і визначена підставою для їх задоволення.

Також, позивач звертає увагу на те, що всі вимоги зазначені в прохальній частині позовної заяви є складовими однієї позовної вимоги про відновлення становища, яке існувало до порушення та пов`язані між собою єдиною підставою - розірванням договору купівлі-продажу корпоративних прав у зв`язку із істотним порушенням умов договору, спосіб захисту - відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом повернення сторін у стан який існував до його укладення та скасування всіх рішень та правочинів після його укладення.

Скаржник зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції взагалі не наведено мотивів того, чому та чим саме розгляд заявлених вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та утруднить вирішення спору, що у свою чергу підтверджує її безпідставність.

Підсумовуючи, скаржник надає висновок, що предметом позовних вимог є відновлення корпоративних прав у тому стані в якому вони існували до порушення, а відтак, кількість правочинів/рішень які необхідно скасувати для відновлення становища, яке існувало до порушення не має жодного значення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 911/2587/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/2587/21. Призначено до розгляду апеляційну скаргу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Зобов`язано ОСОБА_1 , невідкладно, протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі № 911/2587/21 надати суду апеляційної інстанції оригінал позовної заяви з додатками, яка подавалася до суду першої інстанції та була повернута.

06.10.2021 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2021 про відкриття апеляційне провадження представником позивача було подано до Північного апеляційного господарського суду оригінал позовної заяви з додатками, яка подавалась до Господарського суду Київської області.

У встановлений судом строк учасники справи не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В зв`язку з перебуванням суддів Майданевича А.Г. та Суліма В.В. у відпустках, повна постанова складена та підписана 01.11.2021.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як вже було зазначено вище, 02.09.2021 до Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружня Пассаж" про визнання недійсним та скасування рішень загальних зборів учасників, оформлених:

- протоколом загальних зборів власників Приватного підприємства "Мале Підприємство "Вікторія" № 01/11-2012 від 22.11.2012;

- протоколом загальних зборів учасників ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 1-04/18 від 16.04.2018 р.;

- протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Дружня Пассаж» № 1-07/18 від 06.07.2018 р.;

- протоколом загальних зборів засновників ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 1-07/18 від 18.07.2018 р.;

- протоколом загальних зборів ТОВ «Дружня Пассаж» № 270818 від 27.07.2018 р.

- протоколом загальних зборів учасників ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 2-07/18 від 27.07.2018 р.;

- протоколом загальних зборів ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 1-01/19 від 25.01.2019 р.;

- протоколом загальних зборів ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 25-01/19 від 25.01.2019 р.;

- протоколом загальних зборів ТОВ «МП «Вікторія-Бородянка» № 01-01/19 від 29.08.2019 р.;

визнання недійсними та скасування:

- рішення власників ПП «МП «Вікторія» від 15.02.2016;

- рішення власників ПП «МП «Вікторія» від 02.03.2016;

- рішення власників ПП «МП «Вікторія» № 1-04/2/18 від 16.04.2018 р.;

- передавального акта від 16.04.2018 р.

- передавального акта від 29.08.2019 р.;

скасування:

- рішення державного реєстратора Бородянської селищної ради Бородянського району Київської обл. Господарець О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 42820978 від 04.09.2018 р.;

- реєстраційної дії проведену державним реєстратором Бородянської районної державної адміністрації Київської області Кравченко В.М. державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - зміни складу засновників Приватного підприємства «Мале підприємство «Вікторія» № 7000527 від 29.11.2021 р.;

- реєстраційної дії проведену державним реєстратором Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації Сотнікової Т.О. державну реєстрацію змін до відомостей Приватного підприємства «Мале підприємство « Вікторія» № 4000527 від 18.02.2016 р.;

відміну проведеної державним реєстратором Комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» Білим О.О. державної реєстрації припинення Приватного підприємства «Мале підприємство «Вікторія» в результаті реорганізації № 6000527 від 18.05.2018;

відновлення запису в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичну особу - Приватне підприємство «Мале підприємство «Вікторія»;

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем зазначено, що вказаними вище рішеннями було незаконно виведено майно, яке належало Малому підприємству "Вікторія" та відчужено корпоративні права ОСОБА_3 як учасника останнього.

Позивач у позовній заяві зазначає про те, що повернення незаконно виведеного майна законним спадкоємцям, зокрема, ОСОБА_1 , можливе з поновленням корпоративних прав ОСОБА_3 шляхом скасування вказаних вище рішень загальних зборів, якими затверджено статут Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія" у новій редакції з новим складом учасників і наступним розподілом часток, а також рішень та актів, якими було виведено майно Малого підприємства "Вікторія".

Суд першої інстанції, повертаючи без розгляду позовну заяву, в оскаржуваній ухвалі зазначив, що позивачем при зверненні з даним позовом не дотримано вимог ч. 1 ст. 173 ГПК України, якою регламентовано порядок об`єднання позовних вимог.

За висновками місцевого господарського суду, зі змісту поданого позову слідує, що, заявляючи одночасно 12 вимог: про скасування рішень, оформлених протоколами загальних зборів Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія", про скасування рішень власників Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія" та про скасування двох передавальних актів нерухомого майна позивач не обґрунтував наявності підстав для об`єднання вказаних вимог в одній позовній заяві, а також не вказав, яка з вимог є основною, а яка є похідною, як і не вказав про їх однорідність.

Також, суд першої інстанції зазначає те, що єдине посилання позивача на те, що вказані позовні вимоги про скасування рішень загальних зборів стосуються рішень, які прийняті на виконання Договору, який розірвано та всі подальші рішення/дії вчинені після 28.11.2012 р. (дати укладення договору) щодо реорганізації/припинення юридичних осіб та виведення нерухомого майна порушують майнові права та охоронювані законом інтереси позивача, не є взагалі обґрунтуванням того, що вказані вимоги є пов`язаними між собою підставою виникнення та поданими доказами. Крім того, звертаючись з позовом, в якому об`єднані позовні вимоги, вказані вимоги мають бути основними та похідними одна від одної. У випадку, якщо ці вимоги є похідними від іншої вимоги, це має бути обґрунтовано конкретно щодо кожної вимоги та обґрунтовано їх однорідність між собою.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги стосовно скасування 14 різних самостійних документів, кожен з яких стосується окремого рішення Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія", які не є однорідними та не співвідносяться між собою як основні та похідні, заявлені позивачем без обґрунтування передбачених ч. 1 ст. 173 ГПК України підстав для такого об`єднання, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, а тому, відтак, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто без розгляду.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, зазначеним положенням закріплюється право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, із викладеного убачається, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду, від 22.04.2019 у справі №914/2191/18.

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись з даним позовом, підставами такого позову позивач вказав, що вважає дії та рішення вчинені/прийняті після Договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі з розстроченням платежу - незаконними та такими, що порушують його майнові права та охоронювані законом інтереси, на підставі чого у відповідності до положень ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) звертається із позовом про відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом приведення сторін у первісний стан, який існував до укладення Договору.

Таким чином, твердження суду першої інстанції стосовно того, що вимоги щодо скасування 14 різних самостійних документів, кожен з яких стосується окремого рішення Приватного підприємства "Мале підприємство "Вікторія", які не є однорідними та не співвідносяться між собою як основні та похідні, заявлені позивачем без обґрунтування передбачених ч. 1 ст. 173 ГПК України підстав для такого об`єднання, спростовуються обґрунтуванням позову, оскільки вимоги позивача обґрунтовані відновленням корпоративних прав в тому стані, в якому вони існували до порушення.

Крім того, скаржник в апеляційній скарзі посилається на постанову Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 916/1711/19 та зазначає, що кількість правочинів та рішень, які необхідно скасувати для відновлення становища, яке існувало до порушення не має жодного значення.

Також, слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 923/1106/16 зроблено висновок, що «Враховуючи розірвання судом договору купівлі-продажу частки, виникає питання про відновлення корпоративних прав позивача у тому стані, який існував до відчуження вказаних корпоративних прав позивачем іншому учаснику».

Також, як правильно зазначено позивачем у поданій апеляційній скарзі, позовні вимоги позивача про скасування рішень прийнятих відповідачами, відміна проведеної державної реєстрації припинення юридичної особи, скасування рішень державних реєстраторів та відновлення записів про юридичну особу і майнові права, є вимогами, які нерозривно взаємопов`язані між собою та поєднані одним матеріально-правовим змістом, такі вимоги є вимогами немайнового характеру, оскільки є нерозривно пов`язаними із основною вимогу, а саме з відновлення становища, яке існувало до порушення.

Таким чином, апеляційний господарський суд зазначає, що оскільки необхідність об`єднання в даній позовній заяві позовних вимог обґрунтовано позивачем пов`язаністю доданих до позовної заяви доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, і на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим в обґрунтування позовних вимог, висновки суду першої інстанції, наведені в оскаржуваній ухвалі, є передчасними.

При цьому, на стадії відкриття провадження у справі, суд має право надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви, виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ГПК України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.

Зазначені висновки повністю узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.05.2018 р. у справі № 918/1/18.

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (ст. 15 ГПК України).

За таких обставин об`єднання позовних вимог у даній ситуації дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин, а також повністю відповідає завданням господарського судочинства та принципу пропорційності у господарському судочинстві.

Додатково також слід наголосити на тому, що відповідно до ч. 6 ст. 173 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Таким чином зазначене право може бути реалізовано судом у підготовчому провадження під час виконання судом завдань підготовчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 177 ГПК України, зокрема, остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Отже, з урахуванням усіх вищенаведених тверджень, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом зроблено помилкові висновки стосовно порушення правил об`єднання вимог у позовній заяві, а отже і безпідставно повернуто таку позовну заяву на основі приписів п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку стосовно того, що оскаржувана ухвала Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/2587/21 є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто одним із основних принципів господарського судочинства - є саме своєчасність вирішення судом спору, способом дотримання якого і є можливість роз`єднання позовних вимог, якщо суд вбачає, що це надасть змогу здійснити більш якісний розгляд справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін. Водночас, повертаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції фактично самоусунувся від виконання власних процесуальних обов`язків, адже вбачаючи наявність обставин які можуть значно утруднити розгляд справи та призвести до затягування такого розгляду, помилково повернув відповідну позовну заяву.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Щодо сплати судового збору колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаено Законом України «Про судовий збір».

Судовий збір справляється на підставі ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абз. 2 ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

У постанові від 16.04.2018 у справі №826/10288/17 Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Разом з цим, судом враховано, що можливість отримати судовий захист порушеного чи оспорюваного суб`єктивного права чи охоронюваного законом інтересу є одним з найважливіших прав особистості, що суттєво визначає її місце у суспільстві. Тому реалізація права на судовий захист має не тільки юридичне, але й суттєве соціально-політичне значення. Судовий захист надається кожному, хто має на нього право та потребує його. Будь-яка особа, що вважає своє право порушеним, має можливість звернутися за судовим захистом та доводити свою правоту.

Рішенням Конституційного суду України у справі №1-10/2012 (п.2.2) зазначено, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь в судовому процесі, або позбавлений такого права.

Крім цього, у випадку встановлення під час розгляду справи підстав для сплати судового збору в більшому розмірі, ніж сплачено позивачем при поданні позовної заяви, місцевий суд не позбавлено права достягнути необхідну суму судового збору за результатами розгляду справи по суті.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/2587/21 підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до Господарського суду Київської області.

З урахуванням задоволення апеляційної скарги, розподіл понесених судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) слід здійснити суду першої інстанції за результатами розгляду справи.

Керуючись ст.ст.124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 173, 255, 269, 270, 271, 275, 277, 280-282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/2587/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2021 у справі № 911/2587/21 - скасувати.

3. Матеріали справи № 911/2587/21 повернути до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287 та 288 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім