ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

03 листопада 2021 року Справа № 923/378/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши заяву арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. про відвід судді Закуріна М.К., подану у справі

за заявою: ОСОБА_1 , м. Херсон,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вік", м. Херсон,

про банкрутство.

Без участі сторін.

Суд,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.05.2017 порушено справу про банкрутство стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ВІК» (далі - ТОВ «Фірма «ВІК»), введено процедуру розпорядження майном, тощо.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 14.12.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Херсонської області 19.03.2019 припинено процедуру розпорядження майном боржника, визнано ТОВ «Фірма «ВІК» банкрутом та відкрито стосовно нього ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, призначено арбітражного керуючого Акопяна Гаджика Гарагеновича ліквідатором банкрута.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 06.04.2020 (т. 15, а.с. 238-242) арбітражний керуючий Акопян Г.Г. був відсторонений від виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Фірма «ВІК», а ліквідатором призначений арбітражний керуючий Котенко Д.С. Проте, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 (т. 16, а.с. 238-249) вказана ухвала від 06.04.2020 скасована.

Водночас, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 (т. 16, а.с. 209-225) арбітражний керуючий Акопян Г.Г. відсторонений від виконання повноважень ліквідатора, а ліквідатором призначений арбітражний керуючий Котенко Д.С.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 30.03.2021 у затвердженні звіту арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. про нарахування та виплату грошової винагороди, а також здійснення та відшкодування витрат у ліквідаційній процедурі з 18.09.2019 до 27.01.2020 відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 ухвалу від 30.03.2021 скасовано, а клопотання арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, а також здійснення та відшкодування витрат у ліквідаційній процедурі за період з 18.09.2019 до 27.01.2020, з урахуванням клопотання про нарахування та виплату грошової винагороди, а також здійснення та відшкодування витрат у ліквідаційній процедурі за період з 19.03.2019 до 06.04.2020, направлено до Господарського суду Херсонської області для продовження розгляду.

Справа № 923/378/17 перебуває у провадженні судді Закуріна М.К.

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року призначено розгляд клопотання арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, а також здійснення та відшкодування витрат у ліквідаційній процедурі за період з 18.09.2019 до 27.01.2020, з урахуванням клопотання про нарахування та виплату грошової винагороди, а також здійснення та відшкодування витрат у ліквідаційній процедурі за період з 19.03.2019 до 06.04.2020, у судовому засіданні на 05 листопада 2021 року о 10:00 год.

01 листопада 2021 року до суду від арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. надійшла заява про відвід судді Закуріна М.К. від розгляду справи № 923/378/17.

Обґрунтовуючи мотиви звернення з вказаною заявою заявник вказує, що суддею Закуріним М.К. допущено при розгляді справи процесуальні порушення. На думку заявника, суддя припускається надмірного формалізму при розгляді справи, як наслідок арбітражний керуючий Акопяна Г.Г. безпідставно позбавлений доступу до правосуддя.

На думку заявника, вказані обставини свідчать про упередженість судді та необ`єктивність у вирішенні клопотань заявника, у зв`язку з чим заявлено судді Закуріну М.К. відвід від розгляду справи № 923/378/17.

Приписами частин 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

В мотивувальній частині ухвали Господарського суду Херсонської області від 02 листопада 2021 року у справі № 923/378/17 суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу, заявленого в цій справі судді Закуріну М.К., у зв`язку з чим заяву арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. про відвід судді Закуріна М.К. від розгляду справи № 923/378/17 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021, заяву арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. про відвід судді Закуріна М.К. від розгляду справи № 923/378/17 передано на розгляд судді Нікітенку С.В.

Розглянувши заяву арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. про відвід судді Закуріна М.К. від розгляду справи № 923/378/17, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки на думку суду, заявником не наведено обґрунтованих підстав для відводу судді, які встановлені ст.ст. 35, 36 ГПК України, а викладені заявником мотиви заявленого відводу фактично зводяться до незгоди арбітражного керуючого із процесуальними рішеннями суду під час розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У зв`язку з наведеним, обов`язком заявника є доведення вказаних підстав для відводу, а також наявності очевидних обставин та фактів, які б стверджували, або вказували на упередженість або необ`єктивність судді при розгляді справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суддя при розгляді справи є безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного, а обов`язок подачі таких доказів лежить на заявникові у відповідності до положень частини 1 статті 74 ГПК України.

Діючий Господарський процесуальний кодекс України не містить визначення критеріїв або безпосереднього поняття неупередженості та об`єктивності, але вони наявні у нормах права, у тому числі міжнародних, а тому суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями статті 2 ГПК України встановлено, що «завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів …» (частина 1), а тому апріорі встановлено законодавчу вимогу про обов`язок суду при розгляді справи діяти справедливо, неупереджено та своєчасно з метою досягнення завдань судочинства, наведених у частині 3 вказаної статті. Водночас, протилежне є підставою для тверджень про упередженість та необ`єктивність суду при розгляді справи.

Суд наголошує, що у відповідності до частини 4 статті 11 ГПК України «суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1960 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права».

Так, за змістом частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення …».

За пунктами 49 та 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 Європейським судом зроблений висновок, що: «Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатись за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ... У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду... Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного …».

Суд також зазначає, що судові рішення з огляду на верховенство права за своїм змістом повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру суспільства до судової влади. В основі довіри до судової влади лежить віра кожного громадянина, суспільства в цілому в те, що об`єкт довіри (суд) добровільно бере на себе і виконує зобов`язання захистити інтереси громадянина та суспільства.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Отже, довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Суд вважає, що подана арбітражним керуючим Акопяном Г.Г. заява про відвід судді Закуріна М.К. від розгляду справи № 923/378/17 не містить обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді Закуріна М.К. та можуть бути підставою для відводу відповідно до статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд констатує, що заявником не доведено достатніх підстав для відводу судді, а посилання заявника на обставини, які вказані у заяві про відвід не вказують на такі підстави.

Доводи заявника про упередженість суду у даній справі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. про відвід судді Закуріна М.К. від розгляду справи № 923/378/17 .

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити арбітражному керуючому Акопян Гаджику Гарагеновичу у задоволенні заяви про відвід судді Закуріна М.К. від розгляду справи № 923/378/17 .

Ухвала набирає чинності з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному вебпорталі "Судова влада України" за наступною адресою: http://ks.arbitr.gov.ua.

Ухвалу підписано 03.11.2021.

Суддя С.В. Нікітенко