ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 листопада 2021 року м. ТернопільСправа № 921/550/21
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА" б/н від 01.11.2021 (вх. №8815 від 01.11.2021) про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА", вул. Дегтярівська, буд.1 , корпус Б, приміщення 12, м.Київ, 04050

до відповідача: Приватного підприємства фірми "АМН ТРАНС", вул. Гайова, 44, м. Тернопіль, 46008

про стягнення 7 000 150 грн заборгованості

за зустрічним позовом Приватного підприємства фірми "АМН ТРАНС", вул. Гайова, 44, м. Тернопіль, 46008

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА", вул. Дегтярівська, буд.1 , корпус Б, приміщення 12, м.Київ, 04050

про визнання недійсним договору позики №12 від 15.01.2021.

Встановив:

20.08.2021 ТзОВ "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства фірми "АМН ТРАНС", про стягнення 7 000 150 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором позики №12 від 15.01.2019, зокрема в частині своєчасного повернення отриманих грошових коштів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 20.08.2021, головуючим суддею для розгляду справи №921/550/21 визначено суддю Бурду Н.М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.08.2021 вказану вище позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу спосіб і строк усунення недоліків позовної заяви (протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху) шляхом подання суду доказів сплати судового збору у розмірі 105 002,25 грн та доказів надіслання копії позовних матеріалів відповідачу.

01.09.2021 ТОВ "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА" згідно з заявою б/н від 01.09.2021 усунуто визначені в ухвалі від 26.08.2021 недоліки позовної заяви, у зв`язку із чим ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.09.2021зазначену вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №921/550/21; постановлено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі № 921/550/21призначено на 11:00 год. 07.10.2021 з подальшим оголошенням перерви в підготовчому судовому засіданні до 04.11.2021.

07.10.2021 на розгляд Господарського суду Тернопільської області у справі № 914/555/21 надійшла зустрічна позовна заява Приватного підприємства фірми "АМН ТРАНС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА " про визнання недійсним договору позики №12 від 15.01.2021, яка ухвалою від 08.10.2021 прийнята до розгляду та об`єднана в одне провадження з первісним позовом у справі № 921/555/21.

03.09.2021 ТзОВ "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА", в порядку ст. ст. 136-137 ГПК України, звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою б/н від 03.09.2021 (вх. №7219 від 03.09.2021) про вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, заявник просить накласти арешт на грошові кошти в межах суми стягнення у розмірі 7 000 150 грн та заборонити будь-яким способом відчужувати нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Гайова, 44, загальною площею 1 976,8 кв.м та складаються з: цегляної майстерні "А" площею 1 907,4 кв.м, цегляного адмінбудинку "Б" площею 69,4 кв.м, цегляно-залізної прохідної "Ж", 2/3 частин огороді 1-2 з залізобетонних плит та заліза та 2/3 частин асфальтного замощення І; визнання права власності на нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Гайова,44, загальною площею 1 081,6 кв.м та складаються з: під літ. "В" торгово-офісні приміщення площею 169,9 кв.м, під літ. "Г" складські приміщення площею 210,9 кв.м, під літ. "Д" складські приміщення площею 301,2 кв.м. під літ. "Е" складські приміщення площею 277,4 кв.м, під літ "Є" складські приміщення площею 12,5 кв.м. під літ. "Ж" складські приміщення площею 109,8 кв.м, 1/3 частина огорожі 1, 1/3 частина огорожі 2, 1/3 частини замощення, що належать Приватному підприємству фірма "АМН Транс", за результатами розгляду якої судом (головуючий суддя Гирила І.М.) постановлено ухвалу від 06.09.2021, якою у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

01.11.2021 позивач за первісним позовом - ТзОВ "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА", в порядку ст. ст. 136-137 ГПК України, звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою б/н від 01.11.2021 (вх. №8815 від 01.11.2021) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №921/550/21 шляхом :

- накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення у розмірі 7 000 150,00 грн.,

- заборони будь яким способом відчужувати нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., м Тернопіль, вул Гайова, 44 , загальною площею 1976,8 кв.м та складаються з: цегляної майстерні "А" площею 1907,4 кв.м, цегляного адмінбудинку "Б" площею 69,4 кв.м, цегляно-залізної прохідної "Ж", 2/3 частин огорожі 1-2 з залізо-бетонних плит та заліза та 2/3 частин асфальтного замощення І; визнання права власності на нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., м.Тернопіль, вул Гайова, 44 , загальною площею 1081,6 кв.м та складається з: під літ. "В" торгово-офісні приміщення площею 169,9 кв.м, під літ. "Г" складські приміщення площею 210,9 кв.м, під літ. "Д" складські приміщення площею 301,2 кв.м, під літ. "Е" складські приміщення площею 277,4 кв.м, під літ "Є" складські приміщення площею 12,5 кв.м, під літ. "Ж" складські приміщення площею 109,8 кв.м, 1/3 частина огорожі, 1,1/3 частина огорожі, 2,1/3 частина замощення, що належать приватному підприємству фірма «АМН ТРАНС» (46008, Тернопільська обл., місто Тернопіль, ВУЛИЦЯ ГАЙОВА, будинок 44, код за );

- заборони ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» (адреса м. Тернопіль, вул. Гайова, 44, код ЄДОПОУ 25347294), в особі будь-яких органів, посадових осіб, працівників та представників та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продаж, внесення до статутного капіталу, міна, відчуження у будь-який інший спосіб), обтяження (іпотекою тощо) зазначеного нерухомого майна;

- заборони вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) зазначеного нерухомого майна;

- заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо зазначеного нерухомого майна;

- заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Мін`юсту), Мін`юсту, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, скасовувати будь-які реєстраційні дії (проводити реєстраційні дії про скасування реєстраційних дій) відносно ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» ,

Просить вказані обмеження вжити до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник стверджує, що відповідач за первісним позовом протягом тривалого часу (більше 2 років) ухиляється від повернення отриманої позики, нехтує вимогами позивача, ухиляється від будь-яких переговорів щодо повернення позики, ухиляється від інших узятих на себе зобов`язань. Крім того, за твердженням заявника, відповідач за первісним позовом здійснює спроби відчужити єдине майно, яке є у власності Підприємства і на яке можна буде звернути стягнення для виконання рішення суду, а саме : торгово-офісні приміщення літ. «В», площею 169,9 кв.м.; складські приміщення літ. «Г», площею 210,9 кв.м.; складські приміщення літ. «Д», площею 301,2; 1/3 частина огорожі, 1; 1/3 частина огорожі, 2; адмінбудинок літ. «Б», площею 69,4 кв.м.; замощення 2/3 част. Поз.І; складські приміщення літ. «Е», площею 277,4 кв.м.; складські приміщення літ. «Є», площею 12,5 кв.м.; складські приміщення літ. «Ж» 109,8 кв.м.; 1/3 частини замощення, І; майстерня літ. «А», площею 1907,4 кв.м.; прохідна літ. «Ж», огорожа 2/3 частини, поз. 1-2, що знаходяться за адресою: вул. Гайова, 44, м. Тернопіль.

В підтвердження наведених обставин посилається на те, що :

- з 2018 року майно, яким володіє ПП ФІРМА «АМН ТРАНС», неодноразово без згоди самого Підприємства відчужено іншим способом, неодноразово здійснювалося рейдерське захоплення майна даного підприємства сторонніми особами, на підтвердження чого долучив до заяви копію ухвали від 11.05.2021 року по справі № 607/7262/21 , одержану з реєстру судових рішень;

- в межах кримінального провадження № 0003647 від 13.12.2018 року було накладено арешт на майно, який ухвалою від 11.05.2021 року по справі № 607/7262/21 був скасований. Ухвалою слідчого судді від 04 червня 2021 року по справі № 607/9805/21 клопотання про продовження строку досудового розслідуванні в даному кримінальному провадженні продовжено на 6 місяців. Отже, станом на сьогодні, в межах даного кримінального провадження не встановлено осіб, які незаконно здійснювали перереєстрацію нерухомого майна, яке належить відповідачу, тому, на переконання заявника, існує реальна загроза втрати такого майна;

- Господарським судом Тернопільської області розглядалась справа за № 921/138/19 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав, укладеного між діючими учасниками відповідача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ;

- в Господарському суді Тернопільської області на розгляді перебуває судова справа № 921/745/20 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» оформлене протоколом № 11/11/2020 від 11.11.2020 року;

- в Одеському окружному адміністративному суді знаходиться справа №420/12472/21 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, щодо перереєстрації корпоративних прав відповідача (вчиняються дії щодо перереєстрації корпоративних прав відповідача на сторонніх осіб);

- відповідач більше 2 років не сплачує заборгованість по договору позики, посадові особи Відповідача не відповідають на телефонні дзвінки, причини прострочення оплати за договором позики не коментують, будь-яких пропозицій щодо врегулювання спору мирним шляхом не вносять, також є підозри, що Відповідач намагається вивести грошові кошти з рахунків у банківських установах та перепродати єдине майно підставним особам (копія з сайту РІА додається - посилання - https://dom.ria.com/uk/realtv-prodaia-proizvodstvennYe-. pomescheniva-ternopol-tsentr-qaevava-ulitsa-22010146.html).

Наведене, на думку заявника, свідчить, що відповідач нехтує не тільки договірними умовами, що викладені у Договорі позики № 12 від 15.01.2019 року, а й нормами ЦК і ГК України стосовно виконання своїх цивільних прав та обов`язків.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості та значного ускладнення виконання рішення суду, у разі задоволення позову, оскільки відновлення порушеного права позивача буде неможливим або значно ускладненим з огляду на те, що відповідач, враховуючи його реноме та добропорядність, поширені в мережі "Інтернет" та підтверджені даними з Єдиного реєстру судових рішень та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, може позбутися (вивести) з фінансових установ належні йому грошові кошти, з метою ухилення від виконання зобов`язань.

Натомість, застосування заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеженні, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заву Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА" б/н від 01.11.2021 (вх. №8815 від 01.11.2021) про забезпечення позову у справі, суд відмовляє у її задоволенні. При цьому, суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України вказано, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 4 ст. 139 ГПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень частини 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України випливає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статті 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист (поновлення) порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за наявності умов, визначених статтею 136 ГПК України, а саме: якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист/поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як зазначено вище, подана заява обґрунтована припущеннями заявника про те, що ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» намагається вивести грошові кошти з рахунків у банківських установах, а єдине наявне у нього майно, може зникнути, зменшитись за кількістю до моменту винесення рішення, у зв`язку з чим існує загроза виникнення обставин, які істотно ускладнять або взагалі унеможливлять виконання судового рішення у цій справі, тоді ж як наявна в мережі "Інтернет" інформація про добропорядність останнього та дані з Єдиного державного реєстру судових рішень та Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Наведене, на думку заявника, свідчить про те, що відповідач може позбутися (вивести) з фінансових установ належні йому грошові кошти, з метою ухилення від виконання зобов`язань, у тому числі і за договором позики №12 від 15.01.2019, стягнення заборгованості за яким і є предметом розгляду у даній справі.

Судом встановлено, що твердження заявника про можливі спроби відповідача вивести грошові кошти з рахунків у банківських установах, не підтверджені жодними доказами, як і не надано документів, які б свідчили про наявність/відсутність у відповідача коштів на рахунках у банківських установах, їх розмір, рух тощо.

Також, на переконання суду, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження доводів заявника про те, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань чи виконання потенційного судового рішення у даній справі про стягнення з останнього заборгованості за договором позики.

За даних обставин, твердження заявника про те, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення може призвести до неможливості виконання судового рішення у даній справі у випадку задоволення позовних вимог, на думку суду, є необґрунтованими.

Суд звертає увагу заявника, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Щодо вимоги заявника про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони ПП Фірма "АМН ТРАНС" будь-яким способом відчужувати належне відповідачу майно та заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Мін`юсту), Мін`юсту, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належного відповідачу майна, суд вважає за доцільне зазначити таке.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав та законних інтересів інших сторін. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

При цьому судом враховано також позицію Касаційного господарського суду Верховного Суду, викладену у п. п. 23, 26, 27 постанови від 05.09.2019 у справі №911/527/19, про те, що: "Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Зі змісту наведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосовуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18)".

Таким чином, заборона відповідачу та третім особам вчиняти певні дії саме щодо його майна, також має стосуватися лише майна, що належить до предмета спору.

Як зазначалось судом, предметом позову у справі №921/550/21 є стягнення заборгованості за Договором позики, а відтак, слід дійти висновку, про відсутність зв`язку між обраним заявником заходом забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу відчужувати належне йому на праві власності нерухоме майно та заборони державним реєстраційним органам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належного відповідачу майна, та позовною вимогою, на забезпечення якої заявник просить вжити такий захід, оскільки нерухоме майно відповідача не належить до предмета спору у даній справі.

Водночас, долучені заявником до заяви копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна свідчать лише про факт реєстрації права власності належного відповідачу майна, однак, не можуть підтверджувати доводи Товариства про те, що лише це майно є єдиним майном Підприємства, на яке може бути звернено стягнення у випадку задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА" б/н від 01.11.2021 (вх. №8815 від 01.11.2021) про забезпечення позову у справі №921/550/21.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд також зауважує, що на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 14, 20, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА" б/н від 01.11.2021 (вх. №8815 від 01.11.2021) про забезпечення позову у справі №921/550/21- відмовити.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання - 02.11.2021 та підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її підписання, через Господарський суд Тернопільської області.

3. Копію ухвали направити: Товариству з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "ТЦ" БУДЬ ЛАСКА", вул. Дегтярівська, буд. 1, корпус Б, приміщення 12, м. Київ, 10019; Приватному підприємству фірмі "АМН ТРАНС", вул. Гайова, 44, м. Тернопіль, 46008 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.11.2021

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Cуддя Н.М. Бурда