ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 справа № 914/1176/21

м.Львів

За позовом: Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії АТ«Укртелеком», м. Львів,

до відповідача: Вищого професійного училища № 29 м. Львова, м. Львів

про стягнення 5173,25грн.

Суддя Щигельська О.І.

Секретар судового засідання: Зарицька О.Р.

Представники сторін:

від позивача: Добуш-Вербіцька Н.Ю. представник;

від відповідача: Квак В.В. адвокат.

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Львівської філії ПАТ «Укртелеком» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Вищого професійного училища №29 м. Львова про стягнення 5173,25 грн заборгованості за договором №474 від 02.07.2012 про надання телекомунікаційних послуг, з яких 4904,84 грн основний борг, 212,03 грн індекс інфляції та 56,37 грн 3 % річних.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 06.05.2021 позовну заяву залишено без руху.

19.05.2021 в системі документообігу суду за вх. № 11783/21 зареєстровано заяву позивача про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 21.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін.

02.06.2021 в системі документообігу суду за вх. № 13053/21 зареєстровано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 12.07.2021 призначено судове засідання на 19.07.2021.

13.07.2021 в системі документообігу суду за вх. №16235/21 зареєстровано заяву позивача.

16.07.2021 в підсистемі Електронний суд надійшла заява відповідача (вх.№16653/21) про вступ у справу як представника.

Ухвалою суду від 19.07.2021 подальший розгляд справи №914/1176/21 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.08.2021.

12.08.2021 в системі документообігу суду за вх.№18835/21 зареєстровано заяву позивача про долучення доказів.

16.08.2021 в системі документообігу суду за вх.№18982/21 зареєстровано заяву позивача про долучення доказів.

16.08.2021 на офіційну електронну пошту суду надійшло клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи.

16.08.2021 в підсистемі Електронний суд повторно надійшла заява відповідача (вх.№19061/21) про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 16.08.2021 підготовче засідання відкладено на 30.08.2021.

Ухвалою суду від 30.08.2021 закрито підготовче провадження у справі № 914/1176/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2021.

Ухвалою суду від 11.10.2021 судове засідання відкладено на 25.10.2021.

В судове засідання 25.10.2021 з`явився повноважні представники сторін.

Представниця позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та поданих поясненнях, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача щодо позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, у задоволенні таких просив відмовити в повному обсязі.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

02.07.2012 року між позивачем та відповідачем Вищим професійним училищем №29 м. Львова укладено договір, на виконання умов якого відповідачу надано телекомунікаційні послуги. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань із оплати у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 4904,84 грн. У зв`язку з цим АТ «Укртелеком» звернулась до суду з позовом, в якому, окрім вказаної суми основного боргу, до стягнення також заявлено 212,03 грніндексу інфляції та 56,37 грн 3% річних.

У поясненнях (вх.№18835/21 від 12.08.2021)АТ «Укртелеком» зазначає, що твердження відповідача про неотримання рахунків не відповідає дійсності, адже такі надсилалась в електронній системі документообігу МЕDОС, про що є відповідна відмітка; твердження про те, що до позову не долучено актів наданих послуг на думку позивача також хибне, так як в рахунках зазначалось, що «Цей рахунок є одночасно актом передавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг) за розрахунковий період ...», отримані рахунки відповідачем жодним чином не оскаржувались, натомість за спірний період здійснена частково оплата в жовтні 2020 в сумі 600,02 грн, що свідчить про визнання факту отримання телекомунікаційних послуг. Крім того 17.02.2021 відповідачем підписано новий договір №474 на надання телекомунікаційних послуг на 2021р.

Щодо твердження відповідача про не ознайомлення та не прийняття відповідачем тарифів згідно яких нарахована заборгованість, то клопотанням (вх.№18982/21 від 16.08.2021) позивачем долучено повідомлення про зміну тарифів та скрін електронного листа про відправлення повідомлення відповідачу.

Аргументи відповідача

Відповідач повністю заперечує проти позову, зазначаючи, що:

- позивачем не надано доказів надіслання позивачу рахунків за надані телекомунікаційні послуги;

- позивачем не надано доказів про ознайомлення та прийняття відповідачем тарифів згідно яких нарахована заборгованість;

- позивачем не надано доказів надання телекомунікаційних послуг та про обсяг наданих послуг.

Зазначене, на думку відповідача, є підставою для відмови у позові.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

02.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Укртелеком", позивач по справі, Укртелеком за договором) та Вищим професійним училищем № 29 (відповідач по справі, абонент за договором) укладено Договір №474 про надання телекомунікаційних послуг, за яким Укртелеком відповідно до умов Договору зобов`язався надавати Абоненту загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги, супутні (додаткові) послуги, згідно переліку та в обсягах замовлених Абонентом (далі - Послуги), а Абонент зобов`язався своєчасно оплачувати отримані Послуги відповідно до умов цього Договору (п. 1.1.).

Відповідно до п. 2.1 Договору перелік замовлених послуг та засобів зв`язку, виділених абоненту, зазначено у Додатку 2 до цього Договору.

Положеннями розділу 3 Договору встановлено, що Укртелеком зобов`язаний, серед іншого, надавати замовлені абонентом Послуги цілодобово 365 (366) днів на рік відповідно до вимог Закону України Про телекомунікації, Правил надання та отримання телекомунікації них послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.12 № 295 (далі - Правила), та інших нормативно-правових актів України; надавати послуги за встановленими показниками якості відповідно до стандартів та інших нормативних документів, умов Договору та інформації про умови надання послуг а абонент в свою чергу зобов`язаний дотримуватись умов цього Договору та вимог чинних нормативних актів у сфері телекомунікацію; своєчасно оплачувати отримані Послуги в повному обсязі.

Згідно з п. п 4.1.-4.6. Договору надання послуг за договором є платним. Форма розрахунків за Договором: безготівкова. Система розрахунків, що застосовується: з надсиланням рахунків. При використанні системи розрахунків з надсиланням рахунку Абоненту, інформація про належну суму платежу за отримані Послуги Укртелекому надається не менше одного разу на місяць. За послуги, які надаються Абоненту третіми особами, інформація зазначається в окремому рядку рахунку на телекомунікаційні послуги. Порядок оплати наданих Послуг попередньою оплатою (внесення авансу, придбання телекомунікаційних карток тощо) та/або в кредит. Система оплати наданих послуг місцевого телефонного зв`язку, яка застосовується Укртелекомом - абонентна система без почасового обліку телефонних розмов.

Пунктом 4.15 Договору встановлено, що оплата рахунку за отримані послуги проводиться абонентом в термін не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (при кредитному порядку оплати) та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої (авансової) оплати. У разі неотримання рахунка до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, або здійснення розрахунків без застосування квитанцій (без надсилання рахунків) Абонент повинен звернутися до служби розрахунків Укртелекому для отримання інформації про належну до сплати суму.

На виконання умов договору позивачем надавалися телекомунікаційні послуги, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями рахунків, зокрема: Рахунок-акт №000474.6.2020. за телекомунікаційні послуги за червень 2020 р. від 30.06.2020 на суму 600,02 грн; Рахунок-акт №000474.7.2020. за телекомунікаційні послуги за липень 2020 р. від 31.07.2020 на суму 600,34 грн; Рахунок-акт №000474.8.2020. за телекомунікаційні послуги за серпень 2020 р. від 31.08.2020 на суму 600,02 грн; Рахунок-акт №000474.9.2020. за телекомунікаційні послуги за вересень 2020 р. від 30.09.2020 на суму 600,02 грн; Рахунок-акт №000474.10.2020. за телекомунікаційні послуги за жовтень2020 р. від 31.10.2020 на суму 601,19 грн; Рахунок-акт №000474.11.2020. за телекомунікаційні послуги за листопад 2020 р. від 30.11.2020 на суму 606,38 грн;Рахунок-акт №000474.12.2020. за телекомунікаційні послуги за грудень 2020 р. від 31.12.2020 на суму 603,73 грн; Рахунок-акт №000474.1.2021. за телекомунікаційні послуги за січень 2021 р. від 31.01.2021 на суму 646,58 грн; Рахунок-акт №000474.2.2021. за телекомунікаційні послуги за лютий 2021 р. від 28.02.2021 на суму 646,58 грн;

Згідно зазначених рахунків за відповідачем рахується заборгованість в сумі 4904,84 грн. Зазначені рахунки направлялися відповідачу через електронну систему M.Е.Doc. та містять штамп про доставку контрагенту.

Відповідачем вказана заборгованість не оплачена, що зумовило звернення АТ «Укртелеком» в особі Львівської філії АТ «Укртелеком`до суду за позовом в якому окрім основної суми заборгованості 4904,84 грн, до стягнення також заявлено 212,03 грн індексу інфляції та 56,37 грн 3% річних.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений сторонами 02.07.2012 року Договір №474 про надання телекомунікаційних послуг є договором про надання послуг.

Як передбачено ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором

Правову основу діяльності у сфері телекомунікацій встановлює Закон України «Про телекомунікації», а також визначає повноваження держави щодо управління та регулювання зазначеної діяльності, а також права, обов`язки та засади відповідальності фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у даній діяльності або користуються телекомунікаційними послугами.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону, умовами надання телекомунікаційних послуг є: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з червня 2020 по березень 2021 року позивачем надано відповідачу передбачені Договором послуги на суму 4904,84 грн.

Рахунки-акти за телекомунікаційні послуги направлялися відповідачу через електронну систему M.Е.Doc. та містять штамп про доставку контрагенту.

Заперечення відповідача, що позивачем не надано доказів надіслання позивачу рахунків за надані телекомунікаційні послуги суд вважає необґрунтованим та безпідставним та таким, що спростовується матеріалами справи.

Щодо твердження відповідача про те, що позивачем не надано доказів про факт надання телекомунікаційних послуг та про обсяг наданих послуг, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Рахунки - акти за телекомунікаційні послуги одночасно є актами передавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг) за вказаний розрахунковий період. Крім того за твердженням позивача, за спірний період відповідачем здійснена часткова оплата в жовтні 2020 в сумі 600,02 грн, що свідчить про визнання факту отримання телекомунікаційних послуг.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про телекомунікації», оператори телекомунікацій мають право на установлення тарифів на телекомунікаційні послуги, що ними надаються, крім тих послуг, тарифи на які регулюються державою відповідно до цього Закону.

Тарифи на телекомунікаційні послуги встановлюються операторами самостійно (ч. 1 ст. 66 Закону). Одним з принципів тарифного регулювання на ринку телекомунікацій України є базування розрахунків тарифів на собівартості цих послуг зарахуванням отримання прибутку (ч. 1 ст. 67 Закону).

Відповідно до п. 59 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. № 295 передбачено, що оператор, провайдер у разі зміни тарифів, тарифних планів, які він встановлює самостійно, не пізніше ніж за сім календарних днів до їх зміни зобов`язаний оприлюднити змінені тарифи, тарифні плани у засобах масової інформації та/або на своєму веб-сайті (за його наявності) та повідомити абонентові про зміну тарифів, тарифних планів на послуги, що йому надаються.

Клопотанням (вх.№18982/21 від 16.08.2021) позивачем долучено повідомлення про зміну тарифів та скрін електронного листа про відправлення повідомлення відповідачу, відтак суд не бере до уваги посилання відповідача про не ознайомлення та прийняття тарифів згідно яких нарахована заборгованість, оскільки таке спростовується матеріалами справи.

Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на зафіксований у Договорі порядок розрахунків, суд, беручи до уваги встановлені чинним законодавством правила обчислення строків з врахуванням вихідних та святкових днів, приходить до висновку, що боржником прострочено виконання зобов`язань із оплати послуг, наданих позивачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Так, за ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань із оплати наданих послуг, відтак, позовна вимога про стягнення 4904,84 грн основного боргу є обґрунтованою.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Водночас, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч.2 ст.218 ГК України).

Згідно із ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано, і такі підстави судом не встановлено.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з неналежним виконанням Вищим професійним училищем №29 м. Львова зобов`язань із оплати за надані йому послуги, позивачем, відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховано відповідачу та заявлено до стягнення 212,03 грн індексу інфляції та 56,37 грн 3% річних.

Перевіривши підстави, строки та правильність відповідних нарахувань, суд, провівши перерахунок з врахуванням настання моменту прострочення боржника із оплати наданих послуг, дійшов висновку, що вимога АТ «Укртелеком» в особі Львівської філії АТ «Укртелеком» про стягнення з відповідача індексу інфляції та 3% річних обґрунтованою, однак підлягає частковому задоволенню на суму в розмірі 137,62 грн - індексу інфляції та 34,98 грн - 3% річних.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Стандарт доказування «вірогідності доказів», який на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі №904/2357/20.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, приходить до висновку, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження позовних вимог в частині стягнення 4904,84 грн суми основного боргу, 137,62 грн індексу інфляції та 34,98 грн 3% річних, які підлягають до задоволення. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак судовий збір в розмірі 2227,78 грн покладається на відповідача, в решті залишається за позивачем.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Вищого професійного училища №29 м. Львова (79039, Львівська обл., місто Львів, вулиця Шевченка, будинок 116; ідентифікаційний код 02545608) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18; ідентифікаційний код 21560766) в особі Львівської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (79007, Львівська обл., місто Львів, вулиця Дорошенко, будинок 43; ідентифікаційний код 01186030) 4904,84 грн заборгованості за телекомунікаційні послуги, 137,62 грн індексу інфляції, 34,98 грн 3% річних, а також 2227,78 грн судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано суддею 04.11.2021

Суддя Щигельська О.І.