РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2021Справа № 910/10870/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Сєдової О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Петро Ін Трейд" (04050, м. Київ, вул. Герцена, будинок 17-25, офіс 9; ідентифікаційний код 37932706)

до Компанії PT Electronics GmbH (Magdeburger street 58 D-01067 Dresden, Germany)

про стягнення 15 916, 00 EUR,

Представники сторін:

від позивача: Коршун Т.О.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Петро Ін Трейд" з позовом до Компанії PT Electronics GmbH про стягнення заборгованості в розмірі 15 916, 00 EUR, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов контракту № РІР/РТУ-1-19 від 22.07.2019 щодо здійснення оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 03.02.2021.

Також даною ухвалою вирішено звернутися до Центрального органу Федеративної Республіки Німеччина Bundesminiterium der Justice und fur Verbraucherschutz (Федеральне міністерство юстиції та захисту прав споживачів, який находиться за адресою: Mohrenstrаse 37, 10117 Berlin) із судовим доручення про вручення судових документів у зв`язку з чим провадження у даній справі було зупинено до надходження відповіді від Центрального органу Федеративної Республіки Німеччина Bundesminiterium der Justice und fur Verbraucherschutz (Федеральне міністерство юстиції та захисту прав споживачів, який находиться за адресою: Mohrenstrаse 37, 10117 Berlin) на судове доручення Господарського суду міста Києва про вручення судових документів у справі № 910/10870/20.

07.09.2020 Господарський суд міста Києва звернувся до Центрального органу Федеративної Республіки Німеччина Bundesminiterium der Justice und fur Verbraucherschutz із проханням про вручення за кордоном судових або позасудових документів відповідно до Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року Компанія PT Electronics GmbH.

30.12.2020 до Господарського суду міста Києва з посольства України у Федеративній Республіці Німеччини повернувся надісланий судом запит, в якому зазначено, що останній направлено не на компетентний орган юстиції відповідної федеральної землі Німеччини за місцем реєстрації відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 зобов`язано позивача протягом 10 днів з моменту отримання ухвали суду надати суду: 3 примірника нотаріально засвідченого перекладу на німецьку мову копії ухвали суду у справі № 910/10870/20 від 03.02.2021, направити судове доручення про вручення судових документів до Oberlandesgericht Dresden (Standehaus,SchloBplatz 1, 01067, Dresden).

Також даною ухвалою суду зупинено провадження у справі № 910/10870/20 до надходження відповіді від Oberlandesgericht Dresden на судове доручення Господарського суду міста Києва про вручення судових документів у справі № 910/10870/20.

Відтак, Господарський суд міста Києва звернувся до Oberlandesgericht Dresden із проханням про вручення за кордоном судових або позасудових документів відповідно до Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року Компанія PT Electronics GmbH.

02.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на прохання Господарського суду міста Києва, в якому Oberlandesgericht Dresden зазначив, що судове доручення про вручення процесуальних документів є невиконаним оскільки адресу відповідача визначити неможливо.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 поновлено провадження у справі № 910/10870/20, підготовче засідання призначено на 27.08.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.09.2021.

29.09.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли докази направлення відповідачу ухвали суду від 27.08.2021

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 13.10.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Баранова Д.О. у відпустці судове засідання 13.10.2021 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 справу призначено до розгляду на 22.10.2021.

22.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача з процесуальних питань.

У судовому засіданні 22.10.2021 представник позивача надав пояснення по суті позову, підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив про місце, дату та час судового засідання повідомлявся ухвалою суду.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 22.10.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.07.2019 між ТОВ "Петро Ін Трейд" (далі - продавець) та Компанією PT Electronics GmbH (далі - покупець) укладено контракт № РІТ/РТУ-1-19 за умовами якого продавець продає, а покупець купує на умовах СРТ Дрезден, Германія згідно Інкотермс-2010, електронні компоненти та технічну документацію до них, іменовані надалі - товар. Їхня кількість та номенклатура будуть зазначені в інвойсі на кожну партію товару.

У випадку, якщо умови поставки в товаро-супровідних документах мають розбіжності з тими, що вказані в контракті або не вказані взагалі, то дійсними вважаються ті умови поставки, що вказані у відвантажувальній специфікації, яка в даному випадку являється невід`ємною частиною контракту.

23.07.2019 сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до контракту № РІТ/РТУ-1-19 від 22.07.2019, якою було змінено редакцію пункту 5 та пунктів 10.1. і 10.2. контракту.

Зокрема, відповідно до п. 1 угоди пункт 5 контракту було доповнено третім абзацом наступного змісту:

Обов`язок продавця вважається виконаним в день та після передачі продавцем товару перевізнику для поставки покупцю. Передача товару перевізнику здійснюється на території України. Обов`язок покупця сплатити вартість отриманого товару обраховується від дати митної декларації і вважається виконаною в день зарахування повної суми коштів вартості отриманого товару на рахунок продавця в банківській установі на території України.

Згідно пункту 2 угоди пункт 10.1. та пункт 10.2. контракту № РІТ/РТУ-1-19 від 22.07.2019 викласти в наступній редакції:

10.1. Усі спори, розбіжності чи вимоги які виникають із контракту № РІТ/РТУ-1-19 від 22.07.2019 або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, незалежно від строку спору, підлягають вирішенню у судовому порядку.

В абзаці 2 угоди п. 10.2. контракту викладено наступним чином: якщо покупцем не було здійснено попередню оплату товару і товар було передано перевізнику для поставки покупцю, а також щодо виконання покупцем обов`язку оплати товару, спір щодо поставки товару та сплати вартості товару розглядається за законодавством місця та країни, де повинна виконуватись або виконувалась поставка товару і за місцем, де повинні були зараховуватись кошти за товар, відповідно за місцем виконання обов`язків сторін за цим контрактом, а саме за адресою продавця, за матеріальним і процесуальним законодавством України. До наведених умов застосовується підсудність за вибором позивача (ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України), а саме в Господарському суді міста Києва.

Пунктом 10.3. контракту передбачено, що права та зобов`язання сторін регулюються чинним законодавством України.

Позивач вказує, що ним на виконання умов контракту було здійснено передачу товару перевізнику і в подальшому товар було відправлено відповідачу, а саме 31.07.2019 було передано товар на суму 11721,00 EUR та 30.09.2019 - на суму 4195,00 EUR.

Враховуючи умову контракту та дату оформлення митної декларації, на переконання позивача, відповідач за товар зазначений в митній декларації № UA100230/2019/445200 від 31.07.2019 на суму 11721,00 EUR повинен був сплатити його вартість не пізніше 30.08.2019, а за товар зазначений в митній декларації № UA125020/2019/082058 від 30.09.2019 на суму 4195,00 EUR - не пізніше 30.10.2019.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань обумовлених контрактом та нездійснення оплати поставленого товару, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість в сумі 15 916, 00 EUR.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами контракту № РІТ/РТУ-1-19 від 22.07.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Судом встановлено, що на виконання обумовлених сторонами договірних зобов`язань позивачем було здійснено поставку товару на загальну суму 15 916, 00 EUR, що підтверджується митними деклараціями № UA10023 0/2019/445200 від 31.07.2019 та № UA125020/2019/082058 від 30.09.2019 та інвойсами № 956 від 25.07.2019 на суму 11721, 00 EUR та № 965 від 20.09.2019 на суму 4195,00 EUR, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відтак, суд дійшов висновку, що дані митні декларації та інвойси є належними, допустимими та достовірними доказами при вирішенні даного спору, адже, підтверджує факт виконання умов контракту з боку позивача та відповідно факт виникнення у відповідача зобов`язань щодо оплати поставленого товару на суму 15 916, 00 EUR.

Згідно ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, в абзаці 2 пункту 5 контракту сторони дійшли згоди про дострокові поставки товару. Платежі у відповідності до цього контракту здійснюватимуться в EUR. Оплата здійснюватиметься покупцем на рахунок продавця протягом 30 днів з дати відвантаження товару на адресу покупця або у формі 100% попередньої оплати.

Таким чином, зважаючи на умову контракту та дату оформлення митної декларації, суд погоджується з доводами позивача, що за товар зазначений в митній декларації № UA100230/2019/445200 від 31.07.2019 на суму 11721,00 EUR відповідач повинен був сплатити його вартість не пізніше 30.08.2019, а за товар зазначений в митній декларації № UA125020/2019/082058 від 30.09.2019 на суму 4195,00 EUR - не пізніше 30.10.2019.

При цьому суд звертає увагу на тому, що доказів щоб слідували про виконання відповідачем зобов`язань щодо здійснення оплати товару на момент вирішення спору в матеріалах справи не міститься. Доводів позивача щодо наявної заборгованості за поставлений згідно вказаних вище митних декларацій та інвойсів товар, відповідачем спростовано не було, доказів протилежного суду не надано.

За змістом положень ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1 та 3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Так, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не спростував доводів позивача щодо порушення строків здійснення оплати поставленого товару та відповідно не надав суду доказів здійснення такої оплати покупцем, то за таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови контракту № РІТ/РТУ-1-19 від 22.07.2019 з урахуванням додаткової угоди № 1 від 23.07.2019 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому, вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 15 916, 00 EUR є обґрунтованими, документально підтвердженими, а відтак, такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Петро Ін Трейд" - задовольнити.

2. Стягнути з Компанії PT Electronics GmbH (Magdeburger street 58 D-01067 Dresden, Germany) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Петро Ін Трейд" (04050, м. Київ, вул. Герцена, будинок 17-25, офіс 9; ідентифікаційний код 37932706) заборгованість в розмірі 15 916 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) EUR 00 центів та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 696 (сім тисяч шістсот дев`яносто шість) грн 99 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 01.11.2021

Суддя Д.О. Баранов