УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

09.11.2021Справа № 910/18178/21

За заявою Академії праці, соціальних відносин і туризму

Про забезпечення позову

У справі № 910/18178/21

За позовом Академії праці, соціальних відносин і туризму

До 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Траст»

2) Федерації професійних спілок України

Про визнання недійсним договору

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Академія праці, соціальних відносин і туризму (далі за текстом - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Траст» (далі за текстом - відповідач - 1) та Федерації професійних спілок України (далі за текстом - відповідач - 2) про визнання недійсним договору № 30/10/2015 від 30.10.2015 про інвестиційну участь сторін в реалізації будівельного проекту, укладеного між позивачем та відповідачем-1, який було погоджено відповідачем-2

Позовні вимоги обґрунтовані навмисним введенням однією стороною договору № 30/10/2015 від 30.10.2015 другої сторони в оману щодо обставин, які мають істотне значення, в даному випадку щодо дійсних намірів відповідача - 1 здійснювати будівництво спорткомплексу у переліку об`єктів, що входять до складу комплексу (будови) та введенням позивача в оману щодо передачі площі збудованого об`єкту. З огляду на це, позивач просить визнати вказаний договір недійсним та витребувати у відповідача-1 та інших осіб проектну документацію на будівництво.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони Федерації професійних спілок України вчиняти дії з розірвання з ініціативи відповідача трудового договору з виконувачем обов`язків ректора Академії праці, соціальних відносин і туризму та по припиненню (ліквідації) Академії праці, соціальних відносин і туризму.

Заява про забезпечення позову обґрунтована наявністю обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся. Такими обставинами є припущення позивача, що для відповідача - 2 загроза втратити контроль над виконанням спірного договору буде небажаною. Тож від відповідача - 2 з великою долею ймовірності можна очікувати реалізацію його прав, передбачених статутом, на звільнення виконувача обов`язки ректора Академії, який підписав позовну заяву до суду, або більш радикального права - на припинення Академії. Позивач зазначає, що відповідач - 2 вже почав використовувати відповідні права.

Зокрема, після відкриття провадження у справі № 910/16270/21 за позовом Академії праці, соціальних відносин і туризму до Федерації професійних спілок України про визнання статуту установи частково недійсним, а саме у справі № 910/16270/21, Федерація професійних спілок України (ФПУ) почала направляти листи на адресу позивача та наглядової ради позивача щодо порушення з виконувачем обов`язків ректора Академії праці, соціальних відносин і туризму положень закону та щодо притягнення останнього до юридичної відповідальності.

На думку позивача, у випадку звільнення відповідачем - 2 виконувача обов`язків ректора Академії праці, соціальних відносин і туризму або припинення позивача ефективний захист та поновлення порушених прав позивача буде неможливим.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Обраний заявником спосіб забезпечення позову жодним чином не співвідноситься з предметом позову, а отже відсутній зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому обраний спосіб неспроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову, у даній справі.

Заявником в позові заявлено вимоги про визнання недійсними інвестиційного договору, укладеного між позивачем та відповідачем-1, і який тільки було погоджено відповідачем-2. При цьому, відповідач-2 взагалі не є стороною оскаржуваного договору. Статтею 236 Цивільного кодексу України внормовано, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, відповідно рішення суду про визнання недійсним договору не підлягає виконанню, а правові наслідки недійсності наступають з моменту набрання рішенням законної сили. А отже, позовна заява містить вимоги, рішення про задоволення яких не вимагатиме примусового виконання.

Отже, Суд дійшов висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню як така, що не відповідає вимогам статті 136, 137 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 136, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Академії праці, соціальних відносин і туризму про забезпечення позову у справі № 910/18178/21 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких