ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.11.2021 Справа № 905/1713/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Сервіс Групп ЛТД, м.Харків,

до відповідача Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області м.Соледар, Донецька область,

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД», м.Харків, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області м.Соледар, Донецька область, про стягнення: основного боргу в сумі 13836,73 грн., 3% річних в сумі 168,32 грн., інфляційних втрат в сумі 320,37 грн., пені в сумі 849,16 грн. за договором №130/20-ЕЛ від 12.02.2020; основного боргу в сумі 2722,93 грн., 3% річних в сумі 576,57 грн., інфляційних втрат в сумі 2312,03 грн., пені в сумі 2460,43 грн. за договором №130/20-ЕЛ від 12.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу №130/20-ЕЛ та №131/20-ЕЛ від 12.02.2020.

Ухвалою від 10.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частинною 3 статті 252 ГПК України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил частини 9 статті 165, статті 202 ГПК України.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

12.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс групп ЛТД» (постачальник, позивач) та Соледарською міською радою Бахмутського району Донецької області (споживач, відповідач) укладено договір №130/20-ЕЛ, договір №231/20-ЕЛ про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір), який відповідно до пункту 1.1 є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, та є однаковими для всіх споживачів (пункт 1.2. договорів).

Згідно з пунктом 2.1. договорів, за цим договором постачальник продає електричну енергію (активну) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, підключених до електричних мереж у точках приєднання згідно переліку (Додаток 3), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Строк поставки (передачі) товару: з 01.03.2020 до 31.12.2020 року (пункт 3.1. договорів).

Відповідно до пункту 3.3. договорів, постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, крім передбаченої умовами Договору.

За змістом п. 5.1. Договорів, ціна за 1 кВт/год. електричної енергії за цим договором становить 1,579 грн. без ПДВ, ПДВ 0,316 грн., разом з ПДВ 1,895 грн. (одна грн.89,5 коп.).

Згідно 5.2. Договору №130/20-ЕЛ, загальна вартість Договору №130/20-ЕЛ становить 810 722,97 грн., крім того ПДВ 162 144,60 грн., разом з ПДВ 972 867,57 грн.

Згідно 5.2. Договору №131/20-ЕЛ, загальна вартість Договору №131/20-ЕЛ становить 416234,02 грн., крім того ПДВ 83246,80 грн., разом з ПДВ 499480,82 грн.

Відповідно до п. 5.3.4. Договорів, продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передачі електричної енергії у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат Споживача за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Згідно п. 5.3.7. Договорів, зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в цьому договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в цьому договорі, у разі встановлення в цьому договорі порядку зміни ціни. Дія цього договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Відповідно до п. 5.6 Договорів, Споживач здійснює оплату електричної енергії на підставі рахунку постачальника в терміни і на умовах, визначених договором на постачання та комерційною пропозицією.

Загальна сума вартості Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання електричної енергії Споживачу (п. 5.7 Договорів).

Сторони домовилися, що ціна за 1 кВт/год. електричної енергії може змінюватись з моменту підписання Додаткової Угоди на зміну вартості 1 кВт/год (п. 5.8 Договорів).

За змістом п. 5.9. Договорів, плата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 5.11. договорів).

В п.4 комерційної пропозиції (Додаток до Договорів) визначений термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати:

Станом на останній календарний день розрахункового періоду Постачальником складається Акт приймання-передачі електричної енергії та протягом 5 (п`ять) робочих днів надається Споживачу. Споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний Акт у строк, що не перевищує 5 (п`ять) робочих днів або дати вмотивовану відмову від підписання такого Акту, у дай же строк.

Споживач зобов`язаний сплатити вартість поставленої (спожитої) електричної енергії, на підставі Акту приймання-передачі електричної енергії та виставленого Постачальником рахунку на оплату, у строк, до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії.

В п.5 комерційної пропозиції (Додаток до Договорів) визначений спосіб оплати послуг розподілу через Постачальника з наступним переведенням цієї оплати Постачальником оператору системи та/або напряму з оператором системи (необхідно обрати лише один з варіантів): напряму з оператором системи.

В п.6 комерційної пропозиції (Додаток до Договорів) визначений розмір пені за порушення строку оплати або штраф: Споживач сплачує Постачальнику в розмірі, подвійної облікової ставки НБУ від вартості Товарів, щодо яких є прострочення, за кожен день прострочення.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, що викладена в Додатку №2 цього договору та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, в частині розрахунків до 31.12.2020 (пункт 13.1. договорів).

Цей договір набирає чинності з 12.02.2020 та діє до 31.12.2020. Бюджетні зобов`язання за цим договором діють до завершення бюджетного року.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Доказів його розірвання або визнання недійсним, сторонами не надано.

В подальшому сторонами договорів було укладено ряд додаткових угод, в тому числі і додаткову угоду №8 від 31.12.2020 до договору №130/20-ЕЛ, якою сторони погоди продовжити строк дії договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі №130/20-ЕЛ, а саме 194573,51 грн.

Згідно додаткової угоди №9 від 29.03.2021 до договору №130/20-ЕЛ, якою сторони погоди продовжити строк дії договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі №130/20-ЕЛ, а саме 129570,64 грн.

Також, згідно додаткової угоди №9 від 29.03.2020 до договору №131/20-ЕЛ, якою сторони погоди продовжити строк дії договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі №131/20-ЕЛ, а саме 58628,39 грн.

За твердженнями позивача, на виконання умов договору №130/20-ЕЛ постачальник (позивач) передав, а споживач (відповідач) прийняв:

за актом прийому-передачі електричної енергії №889 від 31.01.2021, копію якого додано до матеріалів позовної заяви, за січень 2021 року - електроенергію в обсязі 7,428440 тис.кВт.год. на суму 14609,27 грн. з ПДВ;

за актом прийому-передачі електричної енергії №945 від 31.01.2021, копію якого додано до матеріалів позовної заяви, за січень 2021 року - електроенергію в обсязі 30,705560 тис.кВт.год. на суму 72465,12 грн. з ПДВ;

На виконання умов договору №131/20-ЕЛ постачальник (позивач) передав, а споживач (відповідач) прийняв:

за актом прийому-передачі електричної енергії №6370 від 31.12.2021, копію якого додано до матеріалів позовної заяви, за грудень 2020 року - електроенергію в обсязі 41,384000 тис.кВт.год. на суму 97666,24 грн. з ПДВ;

за актом прийому-передачі електричної енергії №958 від 31.01.2021, копію якого додано до матеріалів позовної заяви, за січень 2021 року - електроенергію в обсязі 21,573284 тис.кВт.год. на суму 50912 грн. з ПДВ;

за актом прийому-передачі електричної енергії №960 від 31.01.2021, копію якого додано до матеріалів позовної заяви, за січень 2021 року - електроенергію в обсязі 13,727716 тис.кВт.год. на суму 32397,41 грн. з ПДВ.

Відповідачем було здійснено часткове погашення використаної електричної енергії:

згідно платіжного доручення №184 від 06.04.2021 відповідачем здійснено погашення за договором №131/20-ЕЛ, д.у №9 від 29.03.2021, за актом №6366 від 31.03.2021 на суму 42060,26 грн.;

згідно платіжного доручення №182 від 06.04.2021 відповідачем здійснено погашення за договором №131/20-ЕЛ, д.у №9 від 29.03.2021, за актом №6366 від 31.03.2021 на суму 16568,13 грн.;

згідно платіжного доручення №1438 від 30.12.2020 відповідачем здійснено погашення за договором №131/20-ЕЛ, за актом №6370 від 24.12.2021 на суму 48683,03 грн.;

згідно платіжного доручення №181 від 06.04.2021 відповідачем здійснено погашення за договором №130/20-ЕЛ, д.у №10 від 29.03.2021, за актом №960 від 31.03.2021 на суму 28271,41 грн.;

згідно платіжного доручення №183 від 06.04.2021 відповідачем здійснено погашення за договором №130/20-ЕЛ, д.у №10 від 29.03.2021, за актом №960 від 31.03.2021 на суму 101299,23 грн.

Отже, вартість прийнятої електричної енергії споживачем у встановлений строк сплачена частково, що призвело до порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором.

Таким чином, у зв`язку з викладеними обставинами наявності непогашеної заборгованості з оплати вартості отриманої електроенергії за договором №130/20-ЕЛ за січень 2021 року, за договором №131/20-ЕЛ за грудень 2020, за січень 2021 року, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі та просить стягнути з відповідача основний борг, та нараховані пеню, інфляційні втрати, 3% річних.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо надання позивачем послуг з постачання активної електроенергії за укладеним із відповідачем договором та обставини щодо виконання/невиконання останнім своїх договірних зобов`язань з їх оплати.

Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що підставами для виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наведена норма кореспондується з положеннями пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 4 вказаного Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, серед іншого, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (частини 7 статті 56 Законом України "Про ринок електричної енергії").

Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312, визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - це домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (пункт 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", пп. 5.5.5 Правил).

За змістом частин 6, 7 статті 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як зазначено у пункті 4.13 Правил, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

У пункті 4.21 Правил встановлено, що оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу.

В п.4 комерційної пропозиції (Додаток до Договорів) визначений термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати: Станом на останній календарний день розрахункового періоду Постачальником складається Акт приймання-передачі електричної енергії та протягом 5 (п`ять) робочих днів надається Споживачу. Споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний Акт у строк, що не перевищує 5 (п`ять) робочих днів або дати вмотивовану відмову від підписання такого Акту, у дай же строк. Споживач зобов`язаний сплатити вартість поставленої (спожитої) електричної енергії, на підставі Акту приймання-передачі електричної енергії та виставленого Постачальником рахунку на оплату, у строк, до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії.

Як вказує позивач, відповідачем не повернуто підписані зі свого боку акти приймання-передачі електричної енергії, які були направлені останньому 09.07.2021.

На підтвердження направлення актів виконаних № 889 від 31.01.2021, № 945 від 31.01.2021, № 6370 від 31.12.2021, № 958 від 31.01.2021, № 960 від 31.01.2021 позивач надає роздруківку трекінгу №797 з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про вручення відправлення 09.07.2021 року в м.Соледар, поштовий індекс 84545.

Проте, за відсутності документу, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) та опису вкладення до лита/ поштового відправлення, надана суду роздруківку трекінгу з офіційного сайту АТ «Укрпошта» не може бути належним доказом направлення на адресу відповідача саме вказаних Актів приймання-передачі електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідачу поставлено електричну енергію у січні 2021 року за договором №130/20-ЕЛ на суму 89996,25 грн., у грудні 2020, січні 2021 року за договором №131/20-ЕЛ на суму 180976,60 грн., яка прийнята останнім, що підтверджується листом АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі» №67/14587-вих від 30.08.2021 з Додатком №1 (Інформація щодо фактичного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електричні мережі»), а також актами прийому-передачі електричної енергії, в яких відображено за який місяць надана електроенергія та сума (з урахуванням ПДВ), належна до сплати за її споживання.

Від відповідача не надходило заперечень щодо отримання акту та рахунку направлених позивачем, а також відповідачем не подавалися і заперечення або заяви щодо незгоди з визначеним обсягом переданої електроенергії та нарахованою позивачем сумою, пред`явленою відповідачу до оплати.

Таким чином, враховуючи умови договорів та комерційних пропозицій до них, станом на теперішній час оплата поставленої електроенергії відповідачем має бути здійснена.

Продовження терміну оплати чи укладенням сторонами договору про реструктуризацію заборгованості, як це передбачено умовами договору, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Доказів добровільної сплати вказаної заборгованості, а також доказів, які б спростовували обсяг спожитої відповідачем електроенергії, суду не подано.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

За вказаних обставин, враховуючи встановлення факту не виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань щодо оплати вартості прийнятої у грудні 2020, січні 2021 року (спожитої) електроенергії за договорами №130/20-ЕЛ, №131/20-ЕЛ, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію в загальній сумі 16559,66 грн. (за договором №130/20-ЕЛ в сумі 13836,73 грн., за договором №131/20-ЕЛ в сумі 2722,93 грн.) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 168,32 грн., інфляційних втрат в сумі 320,37 грн., пені в сумі 849,16 грн. за договором №130/20-ЕЛ від 12.02.2020; а також 3% річних в сумі 576,57 грн., інфляційних втрат в сумі 2312,03 грн., пені в сумі 2460,43 грн. за договором №130/20-ЕЛ від 12.02.2020, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

За приписами ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обов`язок зі сплати цих платежів визначений у статті 625 Цивільного кодексу України. Згідно з частиною 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що відповідач у порушення умов договору у визначений у договорі строк не оплатив наданих позивачем послуг, хоча зобов`язаний був це вчинити, з огляду на умови договору та встановлені фактичні обставини справи.

Водночас, для перевірки правильності нарахування позивачем суми пені, 3% річних та інфляційних втрат, суду необхідно визначити дату затримання оплати, що зробити не уявляється можливим з огляду на неможливість встановлення дати вручення відповідачу Актів прийому-передачі електричної енергії, рахунку.

Отже, за неможливості визначити початок перебігу періоду прострочення відповідачем оплати за договором суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та пені в повному обсязі.

Судові витрати, на підставі ст.ст. 126, 129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Сервіс Групп ЛТД, м.Харків, до відповідача Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області м.Соледар, Донецька область, про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області (місцезнаходження; Україна, 84545, Донецька обл., місто Соледар, Бахмутський р-н, вул. Пааркова, будинок 3-А, код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сервіс Групп ЛТД (, рахунок НОМЕР_1 , в АТ «Банк Кредит Дніпро» м. Київ, МФО 305749) за договором №130/20-ЕЛ від 12.02.2020 року основний борг в сумі 13836,73грн., за договором №130/20-ЕЛ від 12.02.2020 року основний борг в сумі 2722,93 грн.; судовий збір в сумі 1808,43 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2021.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз