УХВАЛА

м. Київ

04.11.2021Справа № 910/10580/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В.

розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю «КОРОСТЕНСЬКИЙ ЩЕБЗАВОД» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/10580/20 за нововиявленими обставинами у справі за позовом Акціонерного товариства «БАНК «ПОРТАЛ» (пр-т Перемоги, буд. 5А, м. Київ, 01135) до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНС-РЕМОНТ» (вул. Іонна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус А, оф. 914, м. Київ, 01042), Товариства з додатковою відповідальністю «КОРОСТЕНСЬКИЙ ЩЕБЗАВОД» (вул. Каштанова, буд. 3, м. Коростень, Житомирська область, 11502) про визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна,

За участю представників:

від «БАНК «ПОРТАЛ» - Морозова О.В.;

від ТОВ «Укртранс-Ремонт» - не прибув;

від ТОВ «Коростенський щебзавод» - Солонина І.Ю., Кушнір О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2020 року Акціонерне товариство "Банк "Портал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранс-Ремонт" та Товариства з додатковою відповідальністю "Коростенський щебзавод", у якому просило суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу №5/2017 від 23.05.2017, укладений між ТОВ "Укртранс-Ремонт" та ТДВ "Коростенський щебзавод"; зобов`язати ТДВ "Коростенський щебзавод" повернути належному власнику майно-магістральний тепловоз моделі М62 № 1271-1, 1986 року випуску.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між ним та відповідачем-1 був укладений договір №1523-КЛ про відкриття кредитної лінії від 23.09.2015, в забезпечення виконання зобов`язань за яким був укладений договір застави №25 від 29.04.2016, згідно з яким відповідач-1 передав в заставу банку тепловоз двосекційний типу 2М62, заводський №1271, рік побудови 1986. Однак в подальшому між відповідачами було укладено спірний договір купівлі-продажу №5/2017 від 23.05.2017 майна, яке перебуває в заставі банку, без отримання його письмової згоди, чим порушено п.2.1.8 договору застави.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір купівлі-продажу №5/2017 від 23.05.2017, укладений між ТОВ "Укртранс-Ремонт" та ТДВ "Коростенський щебзавод", та зобов`язано ТДВ "Коростенський щебзавод" повернути ТОВ "Укртранс-Ремонт" майно - магістральний тепловоз моделі М62 №1271-1, 1986 року випуску, отримане за договором купівлі-продажу №5/2017 від 23.05.2017.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 рішення місцевого господарського суду скасоване та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Портал" задоволено.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 у справі № 910/10580/20 скасовано.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/10580/20 залишено в силі.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/10580/20 від 03.12.2020, яке постановою Касаційного господарського суду від 15.06.2021 залишено без змін та набрало законної сили 15.06.2021 видано відповідні накази.

04.10.2021 до суду надійшла заява Товариства з додатковою відповідальністю «Коростенський щебзавод» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/10580/20 за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що у власності ТДВ «Коростенський щебзавод», що був набутий ним за договором купівлі-продажу № 5/2017 від 23.05.2017, перебуває зовсім інший тепловоз, аніж той, що був предметом договору застави № 25 від 29.04.2016, укладеного між АТ «Банк «ПОРТАЛ» та ТОВ «УКРТРАНС_РЕМОНТ», оскільки магістральний тепловоз № 1271 (секції а,б), моделі 2м62, 1986 року випуску належить саме ТОВ «М-ЛИТ» на підставі договору купівлі-продажу № 2/2016 від 21.03.2016, укладеного між ТОВ «М-ЛИТ» (покупець) та ТОВ «Укртранс-Ремонт» (продавець), тому він не міг бути переданий в заставу банку.

Зазначає, що магістральний тепловоз 2м62 №1274 (первісний номер 1271) перебуває під арештом як речовий доказ у кримінальному провадженні №0001402 та на підставі постанови прокурора цей тепловоз передано на зберігання ТОВ «М-ЛИТ».

Отже, один і той же тепловоз 2м62 №1271 не може одночасно перебувати на зберіганні у ТОВ «М-ЛИТ» як у власника майна, та бути переробленим і в межах однієї секції перебувати у власності ТзДВ «Коростенський щебзавод».

З метою встановлення відповідності маркування дублікату формуляра «Тепловоз М62. ФОРМУЛЯР. 2133.00.00.000 ФО ж.д. № М62 1271-1 секція «Б», фахівцями ТОВ НВП «Укртрансакад» було проведено технічний огляд тепловоза серії М62 на підставі договору № 46 від 17.08.2021 між ТОВ НВП «Укртрансакад» та ТДВ «КОРОСТЕНСЬКИЙ ЩЕБЗАВОД», за наслідком якого 01.09.2021 складено звіт про технічний стан тепловоза серії М62 (№1271-1 згідно дублікату Формуляра 2133.00.00.000 ФО). Згідно звіту виявлено фактичну розбіжність у кількості секцій тепловоза у порівнянні із даними, які зазначені у дублікаті Формуляра тепловоза №М62 1271-1 секція Б, а саме об`єкт обстеження складається з однієї секції, що не відповідає даним, зазначеним у дублікаті Формуляра. Виявлено розбіжності між фактичним маркуванням основних елементів (рама тепловоза та рами візків) та даними, наведеними в дублікаті Формуляра тепловоза №М62 1271-1 секція Б: відзрізняються дані щодо залізничного номера тепловоза; відрізняються дані щодо номерів візків. Виявлено факти не оригінальних заводських зварювальних швів на елементах рами, а саме піддомкратних плит, на яких нанесено клеймування з залізничним номером тепловоза, що вказує на їх заміну.

Заявник вважає вказані обставини нововиявленими та зазначає, що про існування зазначених вище відмінностей в фактичних номерах рам передніх і задніх візків у тепловоза М62 1271-1 з тими номерами, що зазначені в його Формулярі та відповідними номерами рам передніх і задніх візків секцій А і Б, двосекційного тепловозу №1271, рік побудови 1986, він дізнався лише 01.09.2021, тобто вже після набрання судовим рішенням по справі № 910/10580/20 законної сили.

Ухвалою суду від 11.10.2021 відкрито провадження про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/10580/20 за нововиявленими обставинами. Розгляд заяви ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та розгляд заяви призначено на 04.11.21.

03.11.2021 АТ «БАНК «ПОРТАЛ» подав до суду пояснення щодо заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Вказував, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, або ті обставини, яких не існувало на момент вирішення спору. Враховуючи, договір застави є чинним, обтяження заставою предмета застави внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та є дійсним, судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

До початку судового засідання надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ЛИТ» про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ЛИТ» про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 - відмовлено.

У судове засідання 04.11.2021 представник ТОВ «Коростенський щебзавод» та АТ «Банк «Портал» прибули, надали пояснення щодо заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, представник від ТОВ «Укртранс-Ремонт» не прибув, повідомлявся належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Суд зазначає, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи,

- по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 у справі № 2а-23903/09/1270 та постанові від 03.04.2018 у справі № 477/1012/14-а.

Відповідно до п. 2. постановами пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору також не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Проте, звіт про технічний стан тепловоза серії М62 (№1271-1 згідно дублікату Формуляра 2133.00.00.000 ФО), на який посилається заявник як на нововиявлену обставину, проведений 01.09.2021, тобто після розгляду справи судом та прийняття рішення у справі.

Таким чином, за своєю правовою природою вказаний висновок є новим доказом, наданими стороною, яка приймала участь у розгляді справи, що виключає можливість бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, передбачений нормами права, який тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового акту, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, наявний на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомим ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 викладено правову позицію, згідно з якою процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

У сторін під час розгляду справи по суті була змога перевірити відповідність фактичних номерів рам передніх і задніх візків у тепловоза М62 1271-1 тим номерам, що зазначені в його Формулярі, а також під час розгляду справи сторони мали процесуальні можливості надати всі необхідні докази на підтвердження викладеної ними позиції.

Таким чином, не можуть вважатися нововиявленими наведені заявником обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Фактично обґрунтування заяви про перегляд за нововиявленими обставинами зводяться до намагання заявника спонукати суд здійснити переоцінку доказів у справі, та встановити нові фактичні обставини справи, визнавши доведеність фактів, покладених в основу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті.

Враховуючи викладене, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та надання ТзДВ «Коростенський щебзавод» нових доказів, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, згідно з ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Відтак, обставини, про які зазначає ТзДВ «Коростенський щебзавод» у розумінні пункту 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України не є нововиявленими обставинами, оскільки виникнення нових обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" №69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" № 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви №62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Правєдная проти Росії" від 18.11.2004).

За змістом ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви ТзДВ «Коростенський щебзавод» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/10580/20 за нововиявленими обставинами, в зв`язку з її безпідставністю та недоведеністю заявником існування нововиявлених обставин.

Враховуючи, що не доведено існування обставини, які є нововиявленими в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України, що мають істотне значення для справи, у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 325 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю «КОРОСТЕНСЬКИЙ ЩЕБЗАВОД» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/10580/20 за нововиявленими обставинами відмовити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/10580/20 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.11.2021.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ