ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року м. Херсон Справа № 923/1060/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" м.Київ,

до Відповідача: Фізичної особи-підприємця Вороненко Андрія Васильовича м.Херсон, код НРКПП НОМЕР_1

про стягнення 91708,13 грн. боргу

учасники справи не викликались (не повідомлялись).

06.08.2021 до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява ТОВ «МТІ» до відповідача ФОП Вороненко А.В. про стягнення 91708,13 грн. боргу за поставлений товар, з урахуванням суми інфляційних втрат, 3 % річних, в зв`язку з невиконанням умов Договору поставки №204210/830/18 укладеного між сторонами, стягнути суму сплаченого судового збору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2021, справу розподілено судді Пінтеліній Т.Г.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09.08.2021 постановлено: відкрити провадження у справі; визначити розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк для подачі до суду відзиву на позов не пізніше 15 днів з дня отримання даної ухвали.

26.08.2021 до суду повернулась ухвала суду від 09.08.2021 про відкриття провадження у справі без вручення відповідачу з довідкою поштового зв`язку та відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом зроблено безкоштовний запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходження відповідача - Фізичної особи-підприємця Вороненко Андрія Васильовича є: АДРЕСА_1 . Ця адреса вказана позивачем у позовній заяві, на яку судом направлялася ухвала про відкриття провадження.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ГПК України.

За змістом норми Господарського процесуального кодексу України витікає, що, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що судом було ретельно дотримано вимоги закону щодо надсилання судової кореспонденції, суд вважає, що відповідач повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

27 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МТІ» (Постачальник- надалі Позивач) та фізичною особою-підприємцем Вороненко Андрієм Васильовичем (Покупець - надалі Відповідач), було укладено Договір поставки № 204210/830/18 згідно предмету якого, «Постачальник зобов`язується протягом чинності цього Договору, поставити та передати у власність Покупцеві товар (партію товару), на підставі заявки в кількості та на умовах згідно умов цього договору та додатків до нього, що є невід`ємними частинами цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити товар (партію товару), згідно з умовами цього Договору.

Обсяги товару, що поставляється за договором, визначається у відповідності до Специфікації, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Предметом поставки є товар (партія товару) найменування, асортимент, кількість та ціна якого вказується у видатковій накладній.» (п.п.1.2.,1.3. Договору)

ТОВ "МТІ" поставило, а ФОП Вороненко А.В. прийняв без жодних зауважень Товар- системний блок i5-9500T/8/256 SSD/Intel UHD/KM/WF/W10Pro/Black (Optiplex 3070 MFF. 210ASBI) у кількості 8 штук на загальну суму 95 609, 28 грн., на підтвердження чого свідчать належним чином оформлені між Сторонами наступні документи:

- Специфікація (додаток до Договору № 4) від 19.02.2020 р.;

- Рахунок-фактура № 40012936 від 18.02.20 р. на суму 95 609,28 грн.;

- Видаткова накладна № 40012936 від 04.03.2020 р. на суму 95 609, 28 грн.

У відповідності до п. 5 Специфікації (Додаток № 4) від 19.02.2020 р. сторони Договору домовилися, що Покупець переводить на поточний рахунок Постачальника 100% вартості Товару згідно зі Специфікацією, що становить з урахуванням ПДВ, 95 609,28 грн., протягом 14 (чотирнадцяти ) календарних днів з дати поставки Товару.

У відповідності до видаткової накладної Товар було поставлено Відповідачеві та підписанням цієї накладної сторона Відповідача підтвердила, що товар було отримано в зазначеній в ній кількості та без пошкоджень .

За умовами п.6 Додатку № 4 Оплата здійснюється покупцем на підставі цього Додатку та/або рахунків-фактур виписаних Постачальником.

Отже, суд вважає, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання, жодних зауважень з боку ФОП Вороненко А.В., щодо якості, кількості поставленого товару чи щодо будь-яких інших недоліків не зазначено.

Частинами 1, 7 ст. 179 ГК України передбачено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема відноситься договір.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 ЦК передбачає, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частина 1 ст. 692 ЦК України встановлює, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи той факт, що поставка відбулася 04 березня 2020 року, вартість поставленого Товару повинна була бути повністю оплачена в строк до 18 березня 2020 р. включно, та відповідно з 19.03.2020 р. має місце прострочення в здійсненні оплати вартості Товару.

ФОП Вороненко А.В. здійснив лише часткову оплату вартості отриманого по Договору поставки № 204210/830/18 Товару загалом у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) грн., про що свідчать платіжні доручення № 199 від 03.04.2020 р. та № 211 від 24.04.2020 р та виписки банку по особистому рахунку про здійсненні відповідні операції.

Таким чином, сума боргу Відповідача перед Позивачем по оплаті за поставлений Товар, становить: 80 609 (вісімдесят тисяч шістсот дев`ять ) гривень 28 копійок.

Судом встановлено, що доказів своєчасного виконання взятого на себе господарського зобов`язання у повному розмірі відповідачем до суду не надано.

Статтею 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи зі змісту порушень, Позивачем нараховано відповідачу на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних за період з 25.04.2020 р. по 26.07.2021 р., виходячи з розрахунку (Додаток № 1 до Позовної заяви) становить: інфляційні - 8 068, 96 грн. та 3% річних - 3 029, 89 грн.

Здійснивши перевірку заявлених товариством з обмеженою відповідальністю "МТІ" сум штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 80 609,28 грн - основної заборгованості, 8 068, 96 грн. інфляційних та 3% річних - в сумі 3 029, 89 грн., позивачем доведені, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідача.

Відповідно до ст.129 ГПК України, суд покладає судові витрати на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Вороненко Андрія Васильовича (НРКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» (01001, м. Київ, вул. Лесі Українки, 4 п/p № НОМЕР_2 в AT "ОТПБанк" м. Київ, МФО 300528) 91 708,13 грн. (Дев`яносто одна тисяча сімсот вісім гривень 13 копійок), що складається з основного боргу у розмірі 80 609,28 грн., суми інфляційних нарахувань - 8 068,96 грн. та 3% річних - 3 029,89 грн, та стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2 270,00 грн ( Дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів ч.4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 05.11.2021р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна