ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р. Справа №910/2700/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Коротун О.М.

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.

представники сторін згідно з протоколом судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна архітектура міст"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 (повний тест складено 06.07.2021)

у справі №910/2700/21 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алюмінієвий завод "Реалін"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна архітектура міст"

про стягнення 697 261,41 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алюмінієвий завод "Реалін" (далі - ТОВ "Алюмінієвий завод "Реалін") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна архітектура міст" (далі - ТОВ "Сучасна архітектура міст") заборгованості у розмірі 697 261,41 грн, з яких: 646 377,21 грн - основний борг, 40 704,52 грн - пеня, 10 179,18 грн - три проценти річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 07.08.2020 №0107/0820, в частині своєчасної оплати продукції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 646 377,71 грн основного боргу, 10 179,18 грн трьох процентів річних, а також 9 848,35 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Сучасна архітектура міст" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що оскаржуване рішення, на думку відповідача, прийнято з грубим порушенням процесуальних прав, таким, що не відповідає процесуальному закону, а задоволення вимог позивача у повному обсязі є незаконним.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна архітектура міст" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Сучасна архітектура міст" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 залишено без руху, на підставі частини 2 статті 260 ГПК України.

27 серпня 2021 року, через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду, на виконання вимог ухвали суду, заявником усунуто недоліки апеляційної скарги.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кропивної Л.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 30.08.2021 по справі №910/2700/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2700/21. Справу призначено до розгляду 07.10.2021.

16 вересня 2021 року, через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду, від ТОВ "Алюмінієвий завод "Реалін" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Пашкіної С.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05.10.2021 по справі №910/2700/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021, колегією суддів в зазначеному складі, прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Сучасна архітектура міст" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 у справі №910/2700/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 розгляд справи відкладено до 02.11.2021.

В судовому засіданні 02.11.2021 представник позивача заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Проте, явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання не забезпечив, про поважність причин неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу на адресу суду не надходило.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, вислухавши пояснення представника позивача, Північний апеляційний господарський суд, в межах доводів апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що у матеріалах справи наявна копія договору поставки від 07.08.2020 №0107/0820, сторонами якого є ТОВ "Алюмінієвий завод "Реалін" та ТОВ "Сучасна архітектура міст".

В процесі розгляду справи місцевим господарським судом досліджено оригінал договору поставки від 07.08.2020 №0107/0820, наданий позивачем, та встановлено, що дана угода не містить оригіналів підпису та печатки зі сторони відповідача.

Водночас, судом встановлено, що позивачем поставлено відповідачу товар на суму 1 292 755,42 грн, що підтверджується видатковою накладною від 17.08.2020 №1708/1 на суму 1 292 755,42 грн та товарно-транспортною накладною від 17.08.2020 №1708/1.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату від 17.08.2020 №4 на суму 1 292 755,42 грн.

11 вересня 2020 року відповідач частково, на суму 646 377,71 грн, оплатив вказаний рахунок, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

Гарантійним листом від 22.09.2020 ТОВ "Сучасна архітектура міст" гарантувало сплату заборгованості в сумі 646 377,71 грн за рахунком від 17.08.2020 №4.

Позивач звернувся до ТОВ "Сучасна архітектура міст" з претензією, у якій вимагав сплатити заборгованість в розмірі 646 377,71 грн за поставлену, згідно з видатковою накладною від 17.08.2020 №1708/1, продукцію.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання по оплаті продукції в повному обсязі, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за отриманий товар в сумі 646 377,71 грн, за прострочення сплати якої, також нараховані 10 179,18 грн трьох процентів річних та 40 704,52 грн пені.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами частини 1 статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до статті 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 статті 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Місцевим господарським судом правильно встановлено, що договір поставки від 07.08.2020 №0107/0820 є неукладеним, а тому його положення не приймаються до уваги.

Разом з тим, видаткова накладна від 17.08.2020 №1708/1, товарно-транспортна накладна від 17.08.2020 №1708/1 та рахунок від 17.08.2020 №4 не є підтвердженням поставки товару за договором поставки від 07.08.2020 №0107/0820, оскільки вказані документи містять посилання на інший договір, а саме договір поставки від 17.08.2020.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази укладення сторонами договору поставки від 17.08.2020

З огляду на викладене та враховуючи зміст видаткової накладної від 17.08.2020 №1708/1, товарно-транспортної накладної від 17.08.2020 №1708/1 та рахунку від 17.08.2020 №4, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що сторонами укладено договір поставки у спрощеній формі.

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив поставку товару, який прийнятий відповідачем на суму 1 292 755,42 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною від 17.08.2020 №1708/1 та товарно-транспортною накладною від 17.08.2020 №1708/1, а також частковою оплатою відповідачем рахунку від 17.08.2020 №4, оригінали яких були досліджені місцевим господарським судом.

За приписами статей 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Отже, позивач належними і допустимими доказами підтвердив здійснення господарської операції між ним та відповідачем.

В свою чергу, відповідач факт поставки йому товару позивачем не спростував.

Відповідно до статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи положення статті 692 ЦК України, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару є таким, що настав.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач своє зобов`язання зі своєчасної оплати поставленого товару в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 646 377,71 грн.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 646 377,71 грн є обґрунтованими, оскільки строк оплати вартості поставленого товару настав, а доказів оплати товару в повному обсязі, станом на день розгляду справи, ТОВ "Сучасна архітектура міст" не надано.

За змістом статей 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до статті 547 та пункту 1 частини 2 статті 551 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання (в тому числі щодо неустойки) вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З матеріалів справи не вбачається, укладення між сторонами у справі письмового правочину щодо забезпечення виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставки товару за видатковою накладною від 17.08.2020 №1708/1 у вигляді неустойки (пені, штрафу), а розмір пені договором або актом цивільного законодавства у спірних правовідносинах сторін також не встановлено, що виключає правові підстави для стягнення пені, нарахованої позивачем.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Північний апеляційний господарський суд вважає вірним висновок місцевого господарського суду, що позовні вимоги, в частині стягнення 40 704,52 грн пені, задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Північний апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок трьох відсотків річних, погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо їх задоволення.

Разом із тим, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення та не прийняті до уваги як такі, що спростовують висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову.

Відповідно до статей 73, 74, 77 ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 у справі №910/2700/21 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачені законом підстави для зміни та скасування оскаржуваного рішення відсутні.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Сучасна архітектура міст" витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна архітектура міст" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 у справі №910/2700/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 у справі №910/2700/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №910/2700/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.11.2021.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

О.М. Коротун