ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р. Справа№ 911/975/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Мартюк А.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши заяву Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про стягнення витрат на правничу допомогу

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП"

на рішення Господарського суду Київської області

від 22.10.2020 (повний текст складено - 23.11.2020)

та на додаткове

рішення Господарського суду Київської області

від 06.11.2020 (повний текст складено - 18.12.2020)

у справі №911/975/20 (суддя - Третьякова О.О.)

за позовом Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту

біоенергетичних культур і цукрових буряків

Національної академії аграрних наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП"

про стягнення 5 339 797, 03 грн

В С Т А Н О В И В:

Білоцерківська дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України звернулася до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" 4 930 400, 00 грн заборгованості з оплати поставленої сільськогосподарської продукції, 362 505,64 грн пені та 46 891, 39 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.10.2020 у справі №911/975/20 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 4 930 400, 00 грн заборгованості за договором поставки, 362 505, 64 грн пені, 46 891, 39 грн 3% річних, 80 096, 97 грн судового збору.

Водночас, Господарським судом Київської області 06.11.2020 у справі №911/975/20 прийнято додаткове рішення, яким заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 50 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2020 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2020 у справі №911/975/20 залишено без задоволення, оскаржувані судові рішення залишено без змін.

19.04.2021 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, у якій останній просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати у сумі 76 000, 00 грн, пов`язані із розглядом справи №911/975/20 у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 19.04.2021 вищевказану заяву позивача передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2021 заяву Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу прийнято до розгляду. Розгляд заяви вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи. Запропоновано відповідачу надати пояснення/заперечення щодо поданої позивачем заяви.

21.05.2021 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

31.05.2021 до Північного апеляційного господарського суду (електронною поштою) надійшла ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №911/975/20 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2020, додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі №911/975/20 та призначення до розгляду касаційної скарги на 01.07.2021. Водночас, вказаною ухвалою Верховного суду витребувано матеріали справи №911/975/20 з Господарського суду Київської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 зупинено розгляд заяви Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №911/975/20 до закінчення розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного суду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2020, додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі №911/975/20. Матеріали справи №911/975/20 вирішено направити до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

02.06.2021 супровідним листом №911/975/20/70/21 від 01.06.2021 матеріали справи №911/975/20 направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.07.2021 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі №911/975/20.

Листом Північного апеляційного господарського суду №911/975/20/09.1-14/1502/21 від 09.08.2021 витребувано матеріали справи №911/975/20 з Господарського суду Київської області для розгляду заяви Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

30.08.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/975/20 з Господарського суду Київської області.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Зубець Л.П. на лікарняному з 31.08.2021, суддів Мартюк А.І., Алданової С.О. - у відпустці, вирішити питання щодо поновлення провадження у даній справі у визначений законодавством строк було неможливо.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 поновлено розгляд заяви Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №911/975/20.

Повідомлено учасників справи, що розгляд заяви Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №911/975/20 буде здійснюватись у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши доводи заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, клопотання про зменшення, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №911/975/20, виходячи з наступного.

За змістом ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 Господарського процесуального кодексу України.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

У відповідності до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при перегляді судового рішення у даній справі було подано відзив на апеляційну скаргу, у якому останній повідомив суд апеляційної інстанції, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат складає 55 000, 00 грн.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом наведених норм розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/4445/19.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

За правилами частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Правилами зазначеної статті визначено, що повноваження адвоката як представника сторони у справі може бути підтверджено як ордером, так і договором про надання правової допомоги.

В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано до матеріалів справи договір про надання правової допомоги, з якого вбачається, що 16.02.2021 між Білоцерківською дослідно-селекційною станцією Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (надалі - Клієнт) та адвокатом Мочинським Анатолієм Романовичем, який діє відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС №6279/10 від 08.12.2017 (надалі - Адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги (надалі - Договір), за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання, в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження в судах під час здійснення господарського судочинства по справі №911/975/20, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, захищати права та законні інтереси Клієнта, в обсязі та на умовах встановлених цим договором та за домовленістю Сторін. Складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущенню їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з п.3.4.1. Клієнт зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату за надання правової допомоги в термін передбачений розділом 4 даного договору.

Розділом 4 визначено, що Гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором.

Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього Договору (п.4.1 Договору).

Відповідно до п.4.5 Договору факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг, зразок якого є Додатком 2 до цього Договору. Підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура, зразок якого є додатком 3 до Договору (п. 4.6 Договору).

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що Договір набуває чинності з дати його підписання і діє протягом 12 наступних календарних місяців.

Матеріали справи містять також додаток №1 до Договору, в якому визначені тарифи на послуги; розрахунок витрат на правничу допомогу на загальну суму 75 900, 00 грн; акт надання правничої допомоги від 15.04.2021 на суму 75 900, 00 грн; рахунок-фактура №180 від 16.02.2021 на суму 18 000, 00 грн; рахунок-фактура №180 від 16.03.2021 на суму 18 000, 00 грн; рахунок-фактура №180 від 15.04.2021 на суму 18 000, 00 грн; платіжні доручення №150 від 18.02.2021 на суму 18 000, 00 грн, №262 від 17.03.2021 на суму 18 000, 00 грн, №436 від 15.04.2021 на суму 40 000, 00 грн.

Також в матеріалах справи №911/975/20 міститься виданий Адвокатом Мочинським Анатолієм Романовичем ордер серії КС №489238 від 16.02.2021 на надання правової допомоги та копія свідоцтва Мочинського Анатолія Романовича про право на зайняття адвокатською діяльністю КС №6279/10.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до умов детального опису та розрахунку витрат на правничу допомогу у справі №911/975/20 від 15.04.2021 сторонами погоджено надання Адвокатом послуг з зазначенням кількості витраченого часу, а саме:

- ознайомлення зі змістом апеляційної скарги ТОВ "АГРО- СПП" на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2020. Проведення консультації Клієнта - 2,0 год;

- вивчення матеріалів справи №911/975/20 за позовом Білоцерківської дослідно- селекційної станції Інституту Біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної Академії аграрних наук України до ТОВ "АГРО-СПП" про стягнення 5 339 797,03 грн, з`ясування усіх обставин - 4,5 год;

- аналіз чинного законодавства України зі спірних правовідносин, вивчення та аналіз судової практики щодо існуючого спору - про відшкодування збитків (аналогічних до правовідносин по справі №911/975/20 - 5,5 год;

- проведення консультації Клієнта щодо можливих варіантів вирішення існуючого спору, обрання тактики та стратегії захисту прав та законних інтересів Клієнта по справі №911/975/20 у Північному апеляційному господарському суді - 2,5 год.;

- написання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "АГРО-СПП" на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2020 по справі №911/975/20 за позовом Білоцерківської дослідно- селекційної станції Інституту Біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної Академії аграрних наук України до ТОВ «АГРО-СПП» про стягнення 5 339 797,03 грн - 4,0 год.;

- вивчення та аналіз додаткових пояснень до апеляційної скарги, зокрема аналіз Постанови ВС від 22.01.2021 у справі №910/11116/19 - 3,0год.;

- надання додаткових пояснень, консультацій. Підготовка до судового засідання, призначеного на 16.03.2021 по справі №911/975/20 у Північному апеляційному господарському суді - 2,5 год.;

- участь у судовому засіданні по справі №911/975/20 у Північному апеляційному господарському суді (з урахуванням часу, витраченого на дорогу до приміщення суду і назад) - 5,0 год.;

- надання додаткових пояснень, консультацій, підготовка до судового засідання, призначеного на 13.04.2021 по справі №911/975/20 у Північному апеляційному господарському суді, пошук та аналіз останньої практики ВС зі спірних правовідносин - 3,5 год.;

- участь у судовому засіданні по справі №911/975/20 у Північному апеляційному господарському суді (з урахуванням часу, витраченого на дорогу до приміщення суду і назад) - 5,0 год.

Сторонами Договору підписано акт надання правничої допомоги від 15.04.2021, відповідно до якого було узгоджено перелік наданих послуг та їх ціну, що загалом становить 75 900, 00 грн.

Позивачем сплачено за послуги по наданню правничої допомоги відповідно до Договору суму у розмірі 76 000, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №150 від 18.02.2021 на суму 18 000, 00 грн, №262 від 17.03.2021 на суму 18 000, 00 грн, №436 від 15.04.2021 на суму 40 000, 00 грн.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про достатність таких доказів для встановлення факту надання Адвокатом бюро професійної правничої допомоги позивачу у даній справі та обґрунтованість тверджень позивача про понесення в межах розгляду спору у справі №911/975/20 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 76 000, 00 грн.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають розподілу.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати, понесені позивачем в даній справі на професійну правничу допомогу адвоката, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд, при розподілі судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу адвоката, має виходити з конкретних особливих обставин справи, з доказів, поданих заявником клопотання про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про обґрунтованість таких витрат та підстави витрати заявником коштів на правничу допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, за наявності заперечень іншої сторони, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловила правову позицію щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зазначена позиція суду щодо застосування статті 129 Господарського процесуального кодексу України узгоджується із позицією Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постановах від 07.11.2019 у справі №905/1785/18, від 18.11.2019 у справі №908/374/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Разом з тим, акт приймання-передачі наданих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат (додаткова постанова Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №910/2170/18).

З огляду на складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг у суді апеляційної інстанції, затрачений ним час на надання таких послуг, на думку суду, у даному випадку понесені Білоцерківською дослідно-селекційною станцією Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України витрати на професійну правничу допомогу у заявленій сумі 76 000, 00 грн є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими доказами.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

В обґрунтування своїх заперечень щодо розміру витрат позивача на послуги адвоката відповідач посилається на те, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеним, оскільки вартість послуг адвоката не відповідає складності справи та обсягу наданих представником позивача послуг, у зв`язку із чим заявлена позивачем до відшкодування за рахунок відповідача сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню. Також, відповідач наводить рекомендації мінімальних розмірів вартості послуг адвоката за ведення господарських справ, затверджені радами адвокатів Чернігівської та Харківської областей, оскільки питання встановлення рекомендаційних (мінімальних) ставок розміру адвокатського гонорару на рівні м. Києва, Київської області наразі не затверджено.

Оцінивши доводи відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для підтримання заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" щодо розміру судових витрат позивача з огляду на наступне.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №910/4515/18.

Судом враховано те, що за приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23.06.1993).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

Також, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення від 27.10.1993 Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

У п. 26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Проте, фактично посилання відповідача на те, що понесені позивачем витрати на професійну правничу правову допомогу не відповідають критеріям розумності та не є співмірними із складністю справи, по суті є лише висловлюваннями та припущеннями представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП".

Правову позицію щодо обов`язку сторони довести належними доказами обставини неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу, які заявлено до розподілу, а не лише заявити про такі обставини, викладено у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №922/376/20.

Також, судом враховано, що фактично ціна позову у справі №911/975/20 становила 5 339 797, 03 грн.

Надаючи оцінку іншим доводам відповідача судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Отже, доводи відповідача не прийняті судом до уваги як такі, що не спростовують висновків суду щодо обґрунтованості заявленої позивачем до розподілу суми витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням вищевикладеного у сукупності, заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають.

На підставі ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача у справі №911/975/20 на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 76 000, 00 грн покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" на користь Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України 76 000 (сімдесят шість тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

3. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

А.І. Мартюк