ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
27 жовтня 2021 року Справа № 915/294/21
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,
за участю секретаря судового засідання Левченко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
про: стягнення 26 196 979,45 грн,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Фелді О.В., адвокат за довіреністю,
від відповідача: Цвик А.О., адвокат за ордером,
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 частково задоволено позов Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕМО»; стягнуто з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 690 835,33 грн, штраф в розмірі 3 421 369,00 грн, а також 88 118,67 грн судового збору; в задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків у розмірі 20 322 401,83 грн, пені в розмірі 296 072,29 грн та штрафу в розмірі 1 466 301,00 грн відмовлено позивачу.

До закінчення судових дебатів у справі представник відповідача заявив про намір, у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

За приписами ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

11.10.2021 на офіційну електронну адресу суду від відповідача надійшов лист б/н від 11.10.2021 (вх. № 15240/21), з яким заявником було надано докази направлення Дочірньому підприємству з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД» акту-приймання-передачі наданих послуг № 1 від 07.10.2021 та витяг з Договору про надання правничої допомоги від 09.04.2021.

12.10.2021 до суду засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов лист б/н від 08.10.2021 (вх. № 15327/21), у якому зазначено про надання доказів розміру судових витрат, які мають бути понесені ТОВ «Одемо». Відповідно до відмітки на поштовому конверті вказаний лист було направлено на адресу суду 08.10.2021.

Відповідно до ч. 7 ст. 116 ГПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідний намір у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України відповідач реалізував у встановлений строк.

Ухвалою суду від 13.10.2021 судове засідання у справі № 915/294/21 для вирішення питання про судові витрати було призначено на 21 жовтня 2021 року о 14:00.

21.10.2021 на офіційну електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання б/н від 21.10.2021 про відкладення розгляду справи та участь у наступному судовому засіданні у режимі відеоконференції.

21.10.2021 судом було відкладено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 27 жовтня 2021 року об 11:00.

Про дату та час проведення засідання учасників справи 21.10.2021 було повідомлено телефонограмою.

22.10.2021 на офіційну електронну пошту суду від відповідача надійшла така кореспонденція:

- клопотання б/н від 22.10.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

- клопотання б/н від 22.10.2021 з проханням стягнути з ДП «САНТРЕЙД» витрати, які мають бути понесені на правову допомогу в розмірі 29400,00 грн, а також гонорар у розмірі 2 208 477,51 грн.

26.10.2021 на офіційну електронну пошту суду від позивача надійшли заперечення б/н від 26.10.2021 на заяву (клопотання) відповідача про розподіл судових витрат.

Станом на момент проведення засідання від учасників справи інших заяв чи клопотань до суду не надходило.

27.10.2021 в судове засідання з`явилися повноважні представники обох учасників справи, які підтвердили актуальність правових позицій сторін, викладених в письмових заявах у справі.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 27.10.2021 за результатами проведеного засідання, суд оголосив вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судовому засіданні представників сторін суд -

В С Т А Н О В И В:

За приписами частин 1-4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача було стягнуто на користь позивача (пропорційно до розміру правомірно заявлених позовних вимог) 88 118,67 грн судового збору ((5 874 577,62 / 26 196 979,45) * 392 954,70 = 88 118,67).

Відповідне питання щодо розподілу судового збору, сплаченого за подання позову, було вирішено в рішенні Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2021 у справі № 915/294/21.

Разом із тим, суд зауважує, що з тексту постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 у справі № 915/294/21 вбачається, що розподіл сум судового збору, пов`язаного з поданням апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи згідно з загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Оскільки в рішенні від 06.10.2021 у справі № 915/294/21 судом не вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового за подання апеляційної скарги, суд вважає за необхідне за своєю ініціативою прийняти в цій частині додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача (пропорційно до розміру правомірно заявлених позовних вимог) 509,04 грн судового збору ((5 874 577,62 / 26 196 979,45) * 2270,00 = 509,04) за подання апеляційної скарги.

Крім того, щодо розподілу за результатами розгляду справи витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

За правилами частин 1, 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕМО» при поданні відзиву було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які на момент подання відзиву складалися з витрат на правничу допомогу - орієнтовно 20 000,00 грн за ведення справи у суді адвокатом та гонорару у вигляді 10 % від незадоволених судом позовних вимог, орієнтовно - 2 619 697,95 грн.

За результатами розгляду справи відповідач просить стягнути з позивача витрати, які мають бути понесені на правову допомогу в розмірі 29400,00 грн, а також гонорар у розмірі 2 208 477,51 грн.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює дані відносини, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами частин 1-4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено судом за матеріалами господарської справи № 915/294/21, відповідачем подано до суду наступні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу:

1. Витяг з Договору про надання правничої допомоги від 09.04.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕМО», як клієнтом, та Адвокатським бюро «Романа Олійника», відповідно до предмету якого Бюро здійснює надання правової допомоги, представництва та захист інтересів Клієнта в господарському суді Миколаївської області, та інших судах України по справі за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» до Клієнта про стягнення збитків, штрафу, пені за невиконання зобов`язань за договором поставки, без обмеження повноважень, на умовах, передбачених даним Договором (п. 1.1).

Розділом 4 вказаного Договору врегульовано «Порядок здійснення розрахунків» наступним чином:

- вартість послуг Бюро: первинна усна консультація адвоката - 1000 грн за 1 год. роботи; вивчення документів, які стосуються справи 900 грн за 1 год. роботи; аналіз законодавства та судової практики, ознайомлення з матеріалами судових справ, кримінальних проваджень, збір доказів шляхом відвідування підприємств/установ/організацій (тощо) 900 грн за 1 год. роботи; підготовка позовної заяви (відзиву на позовну заяву) - 1500 грн за 1 год. роботи; підготовка заяв та клопотань - 900 грн за і год. роботи; підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 1500 грн за 1 год. роботи; участь у судовому засіданні - 2000 грн. за 1 год.; відрядження до іншого міста (окрім Вінницької області) - 10000 грн. за один день (п. 4.1);

- гонорар Бюро за позитивний результат (відмову у задоволенні позову, часткове задоволення позову) складає 10 відсотків від суми позову або незадоволених позовних вимог (п. 4.2);

- за результатами надання правової допомоги (винесення рішення суду) складається Акт, який підписується Бюро та Клієнтом. В Акті вказується обсяг наданої правової допомоги та її вартість (п. 4.5);

- Клієнт оплачує Бюро послуги з надання правової допомоги протягом 30 днів з моменту винесення рішення суду (п. 4.6).

2. Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 07.10.2021 до Договору про надання правничої допомоги № б/н від 09.04.2021, підписаний між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕМО», як клієнтом, та Адвокатським бюро «Романа Олійника», відповідно до якого передбачено те, що Бюро (адвокати, що діяли від його імені - Цвик Андрій Олегович та Якименко Костянтин Вячеславович) з 09 квітня 2021 року по 07 жовтня 2021 року надало Клієнтові юридичні послуги відповідно до п. 4.1 Договору про надання правової допомоги № б/н від 09.04.2021, а Клієнт прийняв надані послуги.

Відповідно до п. 1.1 Акту вартість та обсяг наданих послуг складається з:

- первинна консультації клієнта (1,5 години) - 1500 грн;

- готування та подання відзиву на апеляційну скаргу ДП «Сантрейд» на ухвалу про направлення справи за підсудністю (3 години) - 4500 грн;

- готування та подання відзиву на позовну заяву ДП «Сантрейд» ( 3 години) - 4500 грн;

- готування та подання заяви про зупинення провадження у справі (1 год.) - 900 грн;

- участь у судових засіданнях:

08.07.2021 року (1 година) - 2000 грн,

03.08.2021 року (1 година) - 2000 грн,

31.08.2021 року (1 година) - 2000 грн,

30.09.2021 року - відрядження у м. Миколаїв для участі у судовому засіданні 10000 грн,

06.10.2021 року(1 година) - 2000 грн.

Всього до сплати - 29400,00 грн.

Також, п. 2 вказаного Акту передбачено, що відповідно до п. 4.2 Договору про надання правової допомоги № б/н від 09.04.2021 року, Бюро нараховано гонорар в сумі 2208477,51 грн, що складає 10% від суми незадоволених позовних вимог.

Згідно з п. 4 Акту відповідно до п. 4.6 Договору про надання правової допомоги № б/н від 09.04.2021 року Клієнт зобов`язується оплатити Бюро послуги з надання правової допомоги та гонорар протягом 30 днів з моменту винесення рішення суду.

Проаналізувавши вказані докази суд вважає їх достатніми для підтвердження Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕМО» витрат, що підлягають сплаті за професійну правничу допомогу по даній справі.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що вказана сума витрат на правничу допомогу в цілому узгоджується з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат.

При цьому, суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У даній справі позивач подав до суду письмові заперечення щодо розподілу судових витрат, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, мотивовані, зокрема, таким:

Виходячи із змісту ч. 4 ст. 126 ГПК України присудження представнику ТОВ «Одемо» - адвокату Цвик А.О. гонорару у вигляді 10 % від незадоволених судом позовних вимог (орієнтовно 2 619 697,95 грн.) є явно неспівмірним: ані із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ані із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ані із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Отже, наведений представником відповідача орієнтовний попередній розрахунок судових витрат на оплату послуг адвоката не відповідне вимогам співмірності, встановленим ч. 4 ст. 126 ГПК України.

При визначенні розміру судових витрат на оплату послуг адвоката, який буде здійснено за наслідками розгляду даної справи слід враховувати принцип jura novit curia (суд знає закони) та розмежувати, які саме виконані адвокатом роботи або надані послуги мали безпосередній вплив на прийняте судове рішення. Тобто, мова йде про те, щоб робота судді з об`єктивного та неупередженого розгляду справи (якщо суд дійде висновку про недоведеність та/або необґрунтованість тієї чи іншої позовної вимоги або їх частини) автоматично не відносилася до роботи адвоката Цвик А.О. Адже відомо, що рішення у даній справі, як і в будь-якій іншій справі, може бути прийнято без участі адвокатів за наявними у справі документами.

Також позивачем зауважено, що безпосередньо з Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 07.10.2021 року вбачається, що вказаний Акт складено між Адвокатським бюро «Романа Олійника» та Відповідачем - ТОВ «Одемо». Так само із витягу з Договору про надання правничої допомоги від 09.04.2021 року вбачається, що вказаний Договір укладено між Адвокатським бюро «Романа Олійника» та Відповідачем - ТОВ «Одемо». ДП «Сантрейд» зазначає, що всі процесуальні документи від імені та в інтересах відповідача, так само, як і представництво його інтересів в суді здійснювалися адвокатом Цвик Андрієм Олеговичем, а в судовому засіданні 30.09.2021 року також адвокатом Якименко Костянтином Вячеславовичем.

Адвокат, відповідно до ч. З ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Будь-яких належних та допустимих доказів наявності трудових відносин між Адвокатським бюро «Романа Олійника» та адвокатами Цвик А.О. і Якименко К.В. (копію трудової книжки, копії наказів про призначення на посаду, копію трудового договору тощо) Відповідачем надано не було.

Натомість, із витягів з Єдиного реєстру адвокатів України щодо адвокатів Цвик А.О. та Якименко К.В. вбачається, що вказані адвокати здійснюють індивідуальну адвокатську діяльність, а отже не є співробітниками Адвокатського бюро «Романа Олійника».

Позивач також вважає, що відповідачем у даній справі не надано суду у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк належних та допустимих доказів понесення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у заявленому до стягненні розмірі, адже Договір про надання правничої допомоги від 09.04.2021 року, на підставі якого заявлено судові витрати, було укладено Відповідачем з Адвокатським бюро «Романа Олійника», а докази надання його співробітниками правових послуг у справі № 915/294/21 відсутні.

Окремо ДП «Сантрейд» зазначає, що якщо суд дійде висновку про надання відповідачу правової допомоги Адвокатським бюро «Романа Олійника», то заявлені до стягнення витрати (29 400,00 грн за представництво інтересів в суді та гонорар у вигляді 10 % від незадоволеннх судом позовних вимог у сумі 2 208 477,51 грн.) є явно завищеними та не відповідають вимогам співмірності, встановленим ч. 4 ст. 126 ГПК України.

За результатами аналізу відповідних аргументів, суд відхиляє заперечення позивача проти стягнення витрат на правничу допомогу, у зв`язку з тим, що Договір про надання правової допомоги укладено між Адвокатським бюро «Романа Олійника» та Відповідачем - ТОВ «Одемо», всі процесуальні документи від імені та в інтересах відповідача, так само, як і представництво його інтересів в суді здійснювалися адвокатом Цвик Андрієм Олеговичем, а в судовому засіданні 30.09.2021 року також адвокатом Якименко Костянтином Вячеславовичем.

Так, згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

За змістом ч. ч. 1, 5 ст. 14, ч. ч. 1, 5 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Стороною у договорі є адвокатське бюро. Адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання.

Приписами ч. 6 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

З наявних у матеріалах справи ордерів (зокрема: ордер адвоката Цвик А.О. (т. 2, а.с. 84) та ордер адвоката Якименка К.В. (т. 2, а.с. 181)) вбачається, що обидва вказані ордери видані Адвокатським бюро «Романа Олійника», а також на них наявні підпис керівника адвокатського бюро та печатка адвокатського бюро.

Наведеним, на переконання суду, підтверджується факт надання правової допомоги адвокатами Цвик А.О. та Якименком К.В. відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 09.04.2021.

Разом із тим, суд вважає за необхідне зауважити, що у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.126 ГПК України).

Так, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 910/9784/18.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Вказаним, зокрема, спростовуються, твердження позивача про неможливість відшкодування відповідачу витрат на правничу допомогу, у зв`язку з відсутністю доказів їх фактичного понесення.

Крім того, у додатковій постанові Верховного Суду від 24.06.2019 у справі № 904/64/18 зроблено висновок про те, що виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Подібний за змістом висновок зроблено Верховним Судом у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, в якій зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Вказаної позиції також дотримується Верховний Суд у додатковій постанові від 26.06.2019 у справі № 910/9241/18, в якій судом зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

З урахуванням наведеного, щодо витрат, які мають бути понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Одемо», суд зазначає таке.

По-перше, Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 07.10.2021 містить окремі роботи (надані послуги) для надання правничої допомоги, які, на переконання суду, не підлягають відшкодуванню в межах даної справи, а саме:

- готування та подання відзиву на апеляційну скаргу ДП «Сантрейд» на ухвалу про направлення справи за підсудністю (3 години) - 4500 грн. Оскільки відповідну апеляційну скаргу ДП «Сантрейд» на ухвалу про направлення справи за підсудністю було задоволено постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 у справі № 915/294/21, то відповідні витрати покладаються та Товариство з обмеженою відповідальністю «Одемо»;

- готування та подання заяви про зупинення провадження у справі (1 год.) - 900 грн. У задоволенні вказаного клопотання відповідача судом було відмовлено, а тому відповідні витрати також покладаються та Товариство з обмеженою відповідальністю «Одемо».

Таким чином, суд вважає, що в межах даної справи позивачем доведено належними доказами витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕМО», що підлягають сплаті за професійну правничу допомогу по даній справі у розмірі 24 000,00 грн.

Разом із тим, будь-яких доказів або конкретних обґрунтувань, у тому числі контррозрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку відповідачем відповідних витрат на правничу допомогу або про неналежність послуг адвоката до справи, позивачем суду не надано.

При цьому, щодо заявлених відповідачем до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в частині «гонорару успіху» суд зазначає таке.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній поставові також відзначила, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.

Відповідачем у межах даної справи заявлено до стягнення з відповідача гонорар успіху у розмірі 2 208 477,51 грн.

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти справи у сукупності, суд вважає, що заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕМО» гонорар успіху є завищеним та належна до відшкодування сума підлягає зменшенню на 50 %.

Судом додатково взято до уваги, наприклад те, що рішенням № 17 від 21.03.2018 Радою адвокатів Харківської області рекомендовано адвокатам застосовувати «гонорар успіху» (в разі прийняття рішення на користь клієнта), який відповідно до цих рекомендацій становить 5% від ціни позову.

З урахуванням наведеного, суд вважає що співмірний і розумний розмір гонорару успіху відповідача у даній справі становить 5 % від розміру вимог, в задоволенні яких судом відмовлено, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Таким чином, враховуючи результати розгляду справи № 915/294/21 по суті суд відмічає, що відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Як було зазначено вище, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За такого, у зв`язку з частковою відмовою в задоволені позову, з позивача належить стягнути на користь відповідача (пропорційно до розміру вимог, в задоволенні яких судом відмовлено, у зв`язку з їх необґрунтованістю) 18 618,08 грн витрат на професійну правничу допомогу ((20 322 401,83 / 26 196 979,45) * 24000,00 = 18 618,08) та 1 016 120,09 грн гонорару успіху ((20 322 401,83 / 26 196 979,45) * (20 322 401,83 * 5 %) = 1 016 120,09).

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Ухвалити додаткове рішення у справі № 915/294/21, яким здійснити розподіл судових витрат сторін за результатами розгляду даної справи.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕМО» (23140, Вінницька обл., Жмеринський р-н, с. Демидівка, вул. Колгоспна, буд. 1 Б; ідентифікаційний код 37261790) на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 19-21А; ідентифікаційний код 25394566) 509,04 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «САНТРЕЙД» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 19-21А; ідентифікаційний код 25394566) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕМО» (23140, Вінницька обл., Жмеринський р-н, с. Демидівка, вул. Колгоспна, буд. 1 Б; ідентифікаційний код 37261790) 1 034 738,18 грн витрат на правничу допомогу.

Накази видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією «Сантрейд» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 19-21А; ідентифікаційний код 25394566);

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕМО» (23140, Вінницька обл., Жмеринський р-н, с. Демидівка, вул. Колгоспна, буд. 1 Б; ідентифікаційний код 37261790).

Повне рішення складено та підписано судом 08.11.2021.

Суддя О.Г. Смородінова