ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 листопада 2021 року Справа № 926/1680/15

Суддя Ковальчук Т. І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірми Західтрансбуд про видачу дубліката виконавчого документа

у справі № 926/1680/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірми Західтрансбуд, м. Львів,

до Дочірнього підприємства Чернівецький облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна автомобільна компанія Автомобільні дороги України, м. Чернівці,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Служба автомобільних доріг в Чернівецькій області, м. Чернівці,

про стягнення заборгованості в сумі 600185,59 грн.,

за участю представників: не викликалися,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11.01.2016 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірми Західтрансбуд до Дочірнього підприємства Чернівецький облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна автомобільна компанія Автомобільні дороги України,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Служба автомобільних доріг в Чернівецькій області, про стягнення заборгованості в сумі 600185,59 грн., стягнуто з відповідача на користь позивача 339677,31 грн. основного боргу по оплаті за виконані підрядні роботи, 241118,02 грн. інфляційних втрат та 19390,26 грн. 3% річних, а також 9002,78 грн. судового збору до Державного бюджету України (стягувач державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області, 58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

На виконання зазначеного рішення, яке набрало законної сили 22.01.2016, судом видано накази від 22.01.2016 у справі № 926/1680/15.

Товариство з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма Західтрансбуд (далі ТОВ фірма Західтрансбуд) звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою від 19.10.2021 про видачу дубліката наказу у справі № 926/1680/15.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.10.2021 зазначену заяву передано на розгляд судді Ковальчук Т.І.

У період з 11.10.2021 по 05.11.2021 суддя Ковальчук Т.І. перебувала на лікарняному, в зв`язку з чим розгляд заяви ТОВ фірми Західтрансбуд здіснюється суддею після її виходу на роботу 08.11.2021.

В обгрунтування заяви про видачу дубліката наказу ТОВ фірма Західтрансбуд зазначило, що наказ суду від 22.01.2016 у справі № 926/1680/15 про стягнення з відповідача ДП Чернівецький облавтодор 339677,31 грн. основного боргу по оплаті за виконані підрядні роботи, 241118,02 грн. інфляційних втрат та 19390,26 грн. 3% річних було повернуто стягувачеві без виконання Першотравневим відділом Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції в кінці 2019 року та в подальшому наказ було втрачено внаслідок непередбачуваних обставин.

Розглянувши заяву ТОВ фірми Західтрансбуд про видачу дубліката виконавчого документа, суд встановив таке.

Як зазначалося, 22.01.2016 стягувачеві Товариству з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірма Західтрансбуд видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Чернівецької області у справі № 926/1680/15, яке набрало законної сили 22.01.2016.

У статті 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 327 Господарського процесуального кодексу передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 19.4 Перехідних положень ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Як видно з даної норми, закон не пов`язує видачу дубліката виконавчого документа з будь-якими причинами, через які його втрачено.

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення зазначеного строку рішенням суду.

У наказі Господарського суду Чернівецької області від 22.01.2016 у справі № 926/1680/15 зазначено строк його пред`явлення до виконання: протягом одного року до 22.01.2017, що відповідає нормі статті 22 Закону України Про виконавче провадження N 606-XIV від 21 квітня 1999 року, чинного на день видачі судом вказаного наказу.

05.10.2016 набрав чинності Закон України Про виконавче провадження N 1404-VIII від 2 червня 2016 року (далі Закон N 1404-VIII).

За змістом частин 1, 2 статті 12 Закону N 1404-VIII виконавчі документи, зокрема, накази господарських судів, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, враховуючи, що наказ у справі № 926/1680/15, дублікат якого просить видати стягувач, виданий 22.01.2016, тобто до набрання чинності Законом N 1404-VIII, і на дату набрання чинності цим Законом (05.10.2016) річний строк пред`явлення наказу до виконання не сплив, цей наказ міг бути пред`явлений до виконання упродовж трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили до 22.01.2019.

Однак із заявою про видачу дубліката наказу стягувач звернувся 19.10.2021, тобто після спливу трьох років, установлених Законом № 1404-VIII для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, заявник у заяві вказав, що наказ було йому повернуто органом ДВС у кінці 2019 року, однак не додав до заяви жодних доказів на підтвердження цього твердження, як не подав доказів того, що наказ у справі № 926/1680/15 взагалі пред`являвся до виконання.

Разом з тим, відповідно до частин 4, 5, 6 статті 12 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, хоча ГПК України не зобов`язує стягувача наводити і доводити причини втрати виконавчого документа, для видачі його дубліката суду необхідно встановити, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущений в силу того, що стягувач звернувся до суду в межах трирічного строку або з дня набрання судовим рішенням законної сили або з дня, коли строк пред`явлення виконавчого документа до виконання був перерваний з підстав, зазначених у статті 12 Закону № 1404-VIII.

Тягар доказування тієї обставини, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив, у відповідності до частини 3 статті 13, 73, 74 ГПК України покладається на стягувача, однак відповідних доказів заявник до суду не подав.

Таким чином, за відсутності доказів протилежного, суд доходить до висновку, що трирічний строк пред`явлення наказу від 22.01.2016 у справі № 926/1680/15 до виконання закінчився 22.01.2019, докази переривання цього строку відсутні, отже, заявник звернувся із заявою про видачу дубліката наказу після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, стягувачем не подано заяву про поновлення цього пропущенного строку (ст. 329 ГПК УКраїни).

За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ фірми Західтрансбуд про видачу дубліката наказу у справі № 926/1680/15 та звертає увагу стягувача, що він не позбавлений права на звернення до суду із заявою про поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з поданням відповідних доказів та видачу дубліката наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю з транспортного будівництва у західному регіоні фірмі Західтрансбуд у задоволенні заяви від 19.10.2021 про видачу дубліката наказу по справі № 926/1680/15 від 22.01.2016.

Порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України чи Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (ч. 1 ст. 235 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції у письмовій формі (ст. 257 ГПК України).

Повний текст підписано 08.11.2021.

Суддя Т.І.Ковальчук