ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р. Справа№ 910/2850/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна ГРУПП"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2021

у справі №910/2850/21 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Приватного підприємства "ВСТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна ГРУПП"

про стягнення 860 126,81 грн,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Приватне підприємство "ВСТ" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна ГРУПП" (далі - відповідач), у якому просило суд стягнути з відповідача 860 126,81 грн, у тому числі: 806881,57 грн основного боргу, 7958,28 грн - 3% річних, 28563,60 грн інфляційних втрат коштів, 15916,56 грн пені, 806,80 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений договір підряду №07011 від 01.07.2020, на виконання умов якого позивач виконав передбачені договором роботи, однак відповідач, прийнявши роботи без зауважень, не оплатив вартість їх виконання у повному обсязі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02 червня 2021 року позов задоволено.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна ГРУПП" стягнуто на користь Приватного підприємства "ВСТ" 806 881 грн 57 коп. основного боргу, 15 916 грн 56 коп. пені, 806 грн 80 коп. штрафу, 28563 грн 60 коп. інфляційних втрат коштів, 7 958 грн. 28 коп. - 3% річних, 12901 грн 90 коп. судового збору та 4 000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна ГРУПП" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення із урахуванням реалізованих сторонами прав щодо судового захисту у повній відповідності до принципу змагальності сторін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права, оскільки справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, відповідач в межах встановленого судом строку подав через скриньку Господарського суду міста Києва клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, що підтверджується фотографією доданою до скарги, однак 02.06.2021 суд прийняв рішення без виклику сторін, чим порушив право відповідача щодо захисту від висунутих звинувачень. Помічник судді у телефонній розмові повідомила відповідачу про відсутність вказаного клопотання у матеріалах справи, отже, втрата працівниками канцелярії клопотання призвела до порушення норм процесуального права і згідно п.7 ч.3 ст.277 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) рішення підлягає скасуванню.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що додана до апеляційної скарги фотографія не підтверджує факт подання клопотання. Однак, якщо припустити, що відповідач дійсно подав відповідне клопотання і суд його загубив, є незрозумілим, як це порушення призвело до неправильного вирішення справи, враховуючи можливість надання відзиву до позову з боку відповідача.

08.11.2021 та 09.11.2021 директор відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, які мотивовані тим, що єдиний повноважений представник підприємства буде зайнятий в кримінальній справі.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхилено судом, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, а відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.07.2020 між позивачем, як підрядником, та відповідачем, як генпідрядником, був укладений договір підряду № 07011 (надалі - Договір), згідно з умовами якого відповідач зобов`язується власними силами та за кошти відповідача виконати ремонт та підсилення будівельними сумішами та стрічками будівельних конструкцій нежитлових приміщень корпусу № 24 (цокольний та перший поверхи) за адресою Німанська, 1, згідно з договірною ціною на об`єкті у встановлені строки відповідно до проектної документації і здати її відповідачу, а відповідач зобов`язується надати позивачу фронт робіт, проектну документацію, по закінченні робіт прийняти і оплатити виконані роботи.

Згідно п. 3.1 та 3.3 договірна ціна за договором складає разом з ПДВ - 5465206,25 грн. Остаточний розмір вартості робіт визначається згідно з фактичним обсягом виконаних робіт, складених та підписаних сторонами.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору розрахунок між сторонами передбачають внесення авансу (100 % вартості матеріалів та 40 % вартості робіт) в сумі 3 757 596,35 грн, крім того, ПДВ у розмірі 20 % - 751 519,27 грн, всього до сплати 4 509 115,62 грн.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок з поточного рахунку позивача вбачається, що відповідач оплатив позивачу згідно договору грошову суму у загальному розмірі 4 650 000,00 грн.

У серпні 2020 року, фактично виконавши свої зобов`язання за договором підряду, позивач направив до відповідача пакет документів на підписання:

- Лист № 10011 від 01.10.2020 для ТОВ "АПТ Україна ГРУПП" про повне виконання робіт за договором підряду від 01.07.2020 № 07011 та підписання актів;

- Акти виконаних робіт в форматі АВК (форма КБ-3, КБ-2в, ІВР) на суму 5 456 881,57 грн.

Відправлення направлено відповідачу 01.10.2020 та відповідно до наявного у справі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано адресатом 08.10.2020.

Відповідно до п.11.1 Договору підряду від 01.07.2020 № 07011 приймання та передача виконаних робіт здійснюється Сторонами у строк, не більший ніж 5 (п`ять) робочих днів з дати завершення виконання робіт та надання Генпідряднику Акта приймання - передачі виконаних робіт.

Пунктом 11.1.1 Генпідрядник зобов`язаний протягом зазначеного строку або прийняти виконаний Підрядником обсяг Робіт, підписавши Акт приймання-передачі виконаних робіт та повернувши Підряднику його один примірник, або надати письмову мотивовану відмову у підписанні Актів та прийнятті Робіт із зазначенням переліку виявлених недоліків у Роботах.

У разі, якщо упродовж 5 робочих днів після отримання Актів приймання-передачі виконаних робіт Генпідрядник не підпише Акти або не надасть мотивовану письмову відмову у їх підписанні, Підрядник має право в односторонньому порядку зробити відмітку у них про це та вважати їх погодженими Генпідрядником, а Роботи виконаними (п. 11.1.3).

У матеріалах справи відсутні докази мотивованої письмової відмови Відповідача (Генпідрядника) у підписанні Актів приймання-передачі виконаних робіт, Позивач (Підрядник) в односторонньому порядку зробив відмітку у Актах про це.

Тобто, Акти приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 5 456 881,57 грн вважаються погодженими Генпідрядником (відповідачем), а Роботи виконані.

Відповідно до пункту 14.1 договору, у випадку затримки Генпідрядником розрахунків за виконані роботи, Генпідрядник сплачує Підряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення та штраф - 0,1% від суми платежу.

Оскільки відповідач у встановлений договором строк виконані роботи у повному обсязі не оплатив, позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути 806881,57 грн основного боргу, 7958,28 грн - 3% річних, 28563,60 грн інфляційних втрат коштів, 15916,56 грн пені, 806,80 грн штрафу.

Відповідач при розгляді справи у суді першої інстанції не скористався правом подати відзив на позовну заяву, хоча був належним чином повідомлений про її розгляд та знайомився з матеріалами справи.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач у апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції виключно з підстав порушення судом норм процесуального права та не наводить будь-яких заперечень щодо встановлених судом обставин чи висновків суду щодо наявності і розміру заборгованості.

Частинами 1, 2 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч.4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального права в частині задоволених позовних вимог, апеляційний господарський суд встановив, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, який за правовою природою є договором підряду, а предметом розгляду даної справи є матеріально-правова вимога про стягнення вартості виконаних робіт та застосування наслідків порушення строків оплати.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач порушив умови договору щодо своєчасної та повної оплати виконаних підрядних робіт, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Єдиною підставою для скасування рішення суду відповідач зазначає положення пункту 7 частини 3 статті 277 ГПК України, яким визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Так, згідно зі статтею 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, складність судової справи є суб`єктивною підставою віднесення справи до категорії малозначних, яку суд оцінює під час розгляду відповідної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 2 ст. 247 ГПК України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 було відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Також вказаною ухвалою роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали. Ціна позову у даній справі не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є незначної складності, оскільки стосується стягнення заборгованості за одним договором підряду та за одним актом виконаних робіт.

При цьому, даний спір не відноситься до спорів, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, вичерпний перелік яких визначений частиною 4 ст.247 ГПК України.

Отже, суд першої інстанції мав право розглядати даний спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач отримав копію ухвали суду 03.03.2021, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, а 15.03.2021 директор відповідача подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.70-72) та в цей же день ознайомився з матеріалами і зробив копії, що підтверджується відміткою на третій сторінці обкладинки справи.

Частиною 4 ст. 250 ГПК України встановлено, що якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Матеріали справи не містять заяви відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно положень статті 252 ГПК України, якою врегульовано особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, такі справи можуть розглядатись як з викликом сторін (проведенням судового засідання), так і без повідомлення сторін.

Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно статті 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Матеріали справи також не містять клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Доводи відповідача, які наведені у апеляційній скарзі, про те, що 18.03.2021 (в межах встановленого судом строку) він через скриньку для поштової кореспонденції Господарського суду міста Києва подав відповідне клопотання і воно було втрачено працівниками канцелярії суду, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки з доданої до скарги фотографії вбачається, що невідома особа тримає документ, названий "Клопотання", над скринькою, однак ця фотографія не підтверджує, що відповідна заява була опущена до скриньки для поштової кореспонденції суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає недоведеним факт звернення, відповідно до вимог чинного процесуального закону, заявника апеляційної скарги з клопотанням про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Посилання відповідача на те, що судом порушено його право на захист, також є безпідставними, оскільки відповідач належним чином був повідомлений судом про розгляд справи, однак не подав у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, заперечення проти позову, докази на підтвердження необґрунтованості позовних вимог, а відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Північний апеляційний господарський суд враховує, що не надано таких заперечень по суті спору та доказів і до суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою, як того вимагає ГПК України.

Також є хибними посилання відповідача на норми пункту 7 ч.3 ст. 277 ГПК України, оскільки вказаний пункт стосується випадку розгляду у порядку спрощеного позовного провадження справи, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, тобто, справ, зазначених у частині 4 ст.247 ГПК України, а не випадку розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, за наявності клопотання про розгляд такої справи з викликом сторін.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив всі наявні у матеріалах справи докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна ГРУПП" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02 червня 2021 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.11.2021.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко