РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.10.2021Справа № 910/9437/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Сєдової О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Філії "Центрального управління промисловості" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, будинок 32; ідентифікаційний код: 40081389)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Раунд Інвест" (04136, м. Київ, вул. Маршала Гречка, будинок 13; ідентифікаційний код: 42126709)

про стягнення 1 819 955, 00 грн,

Представники сторін:

від позивача: Ціменко А.Б.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Центрального управління промисловості" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Раунд Інвест" про стягнення фінансових санкцій в розмірі 1 819 955, 00 грн, з яких: 1 619 960, 00 грн - пені, 199 995, 00 грн - штрафу, що виникли у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки № ЦУП-04/0089/20 від 06.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центрального управління промисловості" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без руху, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду доказів надіслання (касовий чек, поштова квитанція з описом вкладення тощо) копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача.

06.07.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви, до якого долучено докази направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 28.07.2021.

26.07.2021 та 30.07.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 підготовче засідання відкладено до 25.08.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.09.2021.

15.09.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 судове засідання відкладено на 06.10.2021.

05.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 судове засідання відкладено на 20.10.2021.

19.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 20.10.2021, суд розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, дійшов висновку відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості та недоведеності належними та допустимими доказами обставин, на які відповідач посилається у своєму клопотання. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 20.10.2021.

Також у судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті заявлених позовних вимог та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у дане засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 20.10.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центрального управління промисловості" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Раунд Інвест" (постачальник) укладено договір поставки № ЦУП-04/0089/20, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався за рознарядками замовника поставити і передати у власність продукцію, найменування, марка, кількість та ціна якої вказується в додатку до договору - Специфікації, що є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язується прийняти продукцію та здійснити оплату відповідно до умов договору.

Згідно п. 1.2. договору до продукції належить: шпали дерев`яні обрізні для залізниць широкої колії не просочені І типу (кількістю 3000 шт.) та шпали дерев`яні обрізні для залізниць широкої колії не просочені II типу (кількістю 3000 шт.).

Пунктом 3.1. договору та Специфікацією № 1 до договору закріплено, що загальна вартість продукції (сума договору) становить 2 399 940, 00 грн (разом з ПДВ).

Відповідно до п. 4.1. договору поставки постачальник здійснює поставку продукції автомобільним або залізничним транспортом на умовах DDP. Пункт призначення - згідно рознарядки замовника (склад ВП «Новомосковський шпалопросочувальний завод» або склад ВП «Рава-Руський шпалопросочувальний завод» (відповідно до вимог «ІНКОТЕРМС» редакція 2010 p.).

Також згідно п. 4.2. договору поставки поставка кожної партії продукції здійснюється в терміни, зазначені в рознарядках замовника.

Згідно п. 4.5. договору рознарядка надається постачальнику в оригіналі шляхом направлення засобами поштового зв`язку (Укрпошта) цінного листа з описом вкладення та направлення сканкопії рознарядки електронним листом із застосування електронної пошти (E-mail).

Постачальник зобов`язаний після отримання рознарядки на електронну пошту письмово підтвердити її отримання протягом одного робочого дня, відповідь направити на електронну адресу замовника (п. 4.6. договору).

Відповідно до п. 4.7. договору поставки сторони погоджуються, що рознарядка вважається отриманою постачальником з дня її відправлення замовником засобами поштового зв`язку (Укрпошта) та електронною поштою (з дня останньої події).

Датою поставки продукції вважається дата приймання продукції вантажоодержувачем - кінцевим одержувачем, реквізити якого зазначені в рознарядці замовника, що підтверджується належно оформленим актом прийому - передачі та видаткової накладної, які підписуються представником постачальника, замовником або його уповноваженою особою, відповідно до п. 6.2. договору, вантажоодержувача - кінцевого одержувача. (п. 4.11. договору).

Згідно з п. 11.6 договору термії дії договору встановлюється з моменту його підписання сторонами 31.12.2020 в частині оплати та в разі наявності потреби замовника, що підтверджується рознарядкою, направленою на адресу постачальника - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення терміну гарантій.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем на виконання умов договору надіслано відповідачу рознарядку № 1/1 на постачання продукції за № ЦУП-8/5351 від 17.11.2020 та рознарядку № 2 на постачання продукції № ЦУП-8/5822 від 15.12.2020 засобами поштового зв`язку та на електронну пошту.

Однак станом на дату звернення до суду з даним позовом зобов`язання з поставки відповідачем не виконано, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Крім того, позивач також звертає увагу суду на те, що у зв`язку із відсутністю відповідей від постачальника позивачем також направлялися на його адресу листи № ЦУП - 8/5398 від 18.11.2020 та № ЦУП - 8/5409 від 18.11.2020 про виконання взятих на себе зобов`язань по договору поставки № ЦУП-04/0089/20 від 06.10.2020 та претензії № ЦУП-8/951 від 25.02.2021 та № ЦУП-8/1596 від 30.03.2021.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № ЦУП-04/0089/20 від 06.10.2020 суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, для належного виконання умов договору та здійснення поставки продукції позивачем було направлено постачальнику на електронну адресу рознарядку № 1/1 від 17.11.2020 № ЦУП-8/5351, що підтверджується наданою позивачем роздруківкою відправлення електронного повідомлення.

Також позивачем на поштову адресу - 04136, м. Київ, вул. Маршала Гречка, 13 та на електронну адресу відповідача - направлялась рознарядка № 2 від 15.12.2020 № ЦУП-8/5822, що підтверджується копією опису вкладення в цінний лист, поштовою накладною та наданою позивачем роздруківкою відправлення електронного повідомлення.

Відповідно до п. 11.10 всі листування, пересилання документів, повідомлень, заяв і претензій, пов`язаних з виконанням цього договору або що випливають із нього повинні направлятися сторонам безпосередньо на адреси, зазначені в цьому договорі, в тому числі електронні, у відповідності зі строками й порядком, встановленим чинним законодавством та цим договором.

Для прискорення документообігу сторони погодили можливість використання факсимільного і електронного зв`язку (п. 11.11. договору).

Судом встановлено, що матеріали справи не містять відповідей постачальника на вказані рознарядки, як це передбачено 4.6 договору, а тому в силу положень п. 4.7. договору вказані вище рознарядки вважаються отриманими відповідачем належним чином 17.11.2020 та 15.12.2020 відповідно.

Відповідно до п. 4.2. договору поставка кожної партії продукції здійснюється в терміни, зазначені в рознарядках замовника.

Як вбачається із рознарядки № 1/1 від 17.11.2020 № ЦУП-8/5351 термін поставки продукції (шпали дерев`яні І типу ДСТУ ГОСТ 78-2009 у кількості 1 000 шт; шпали дерев`яні ІІ типу ДСТУ ГОСТ 78-2009 у кількості 1 000 шт.) у строк до 30.11.2020.

Згідно рознарядки № 2 від 15.12.2020 № ЦУП-8/5822 термін поставки продукції (шпали дерев`яні І типу ДСТУ ГОСТ 78-2009 у кількості 2 000 шт; шпали дерев`яні ІІ типу ДСТУ ГОСТ 78-2009 у кількості 2 000 шт.) у строк до 30.12.2020.

Однак, як вбачається з доводів позивача та підтверджується матеріалами справи, відповідачем не здійснено поставку продукції у зв`язку з чим порушено договірні зобов`язання в цій частині.

Крім того, суд вказує, що факт непостачання продукції не спростовано відповідачем, а тож вбачається із долучених до позовної заяви листів № ЦУП-8/5398 від 18.11.2020 та № ЦУП 8/5409 від 18.11.2020 та претензій № ЦУП-8/951 від 25.02.2021, № ЦУП-8/1596 від 30.03.2021.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

З огляду на викладене вище, враховуючи порушення відповідачем умов договору поставки та непостачання продукції у строки, які зазначені в рознарядках № 1/1 від 17.11.2020 № ЦУП-8/5351 та № 2 від 15.12.2020 № ЦУП-8/5822 позивачем на підставі п. 8.1. договору нараховано пеню в розмірі 1 619 960, 00 грн та штраф в розмірі 199 995, 00 грн, що в загальному становить 1 819 955, 00 грн.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 Цивільного кодексу України). (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п. 8.1. договору поставки за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику пеню у розмірі 0,5 % вартості продукції, з якої допущено прострочення поставки за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 10 % вказаної вартості. При цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань допоставити продукцію, якщо про інше його не попередив письмово замовник.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що останній за рознарядкою № 1/1 від 17.11.2020 нараховує пеню та штраф за період з 30.11.2020 по 31.05.2020, а за рознарядкою № 2 від 15.12.2020 за період 30.12.2020 по 31.05.2021.

Однак, суд вказує, що нарахування пені має починатися відповідно за рознарядкою № 1/1 від 17.11.2020 з 01.12.2020 та за рознарядкою № 2 від 15.12.2020 з 31.12.2020, оскільки терміни поставки відповідача повинні були б бути у строк відповідно до 30.11.2020 та 30.12.2020 включно, а відтак початок прострочення виконання зобов`язання має рахуватися з наступного дня.

Таким чином, суд здійснивши перерахунок пені та штрафу зазначає, що стягнення з відповідача на користь позивача підлягає: за рознарядкою № 1/1 від 17.11.2020 за період з 01.12.2020 по 31.05.2021 на суму 666 650, 00 грн - пеня в розмірі 606 652, 00 грн та штраф в розмірі 66 665, 00 грн.; за рознарядкою № 2 від 15.12.2020 за період з 31.12.2020 - 31.05.2021 на суму 1 333 300, 00 грн - пеня в розмірі 1 013 308, 00 грн та штраф -133 330, 00 грн.

З огляду на зазначене, враховуючи встановлені судом обставини, відсутність доказів належного виконання договору поставки відповідачем та здійснення постачання продукції, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центрального управління промисловості" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Раунд Інвест" (04136, м. Київ, вул. Маршала Гречка, будинок 13; ідентифікаційний код: 42126709 на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Філії "Центрального управління промисловості" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, будинок 32; ідентифікаційний код: 40081389) штрафні санкції в розмірі 1 819 955 (один мільйон вісімсот дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 27 299 (двадцять сім тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн 33 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 01.11.2021

Суддя Д.О. Баранов