СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

09 листопада 2021 року м. Харків Справа № 922/2686/21

Східний апеляційний господарський суд у складі судді - доповідача: Плахова О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коваль Вячеслава Миколайовича, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, (вх.№3343 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 06.09.2021р. у справі №922/2686/21 (суддя Добреля Н.С., ухвалене в м.Харків, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата складення повного тексту 06.09.2021р.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма ФРЕГАТ", м.Харків,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Коваль Вячеслава Миколайовича, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка,

про стягнення 3818,72грн.

ВСТАНОВИВ:

05.07.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма ФРЕГАТ" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Коваль Вячеслава Миколайовича про стягнення заборгованості за договором надання послуг № 21/12-ГР від 21.12.2016р., яка складається з основного боргу в сумі 1960,00грн. та штрафних санкцій у вигляді пені в сумі 1858,72грн. нарахованих на підставі пункту 7.3. договору.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.09.2021р. у справі №922/2686/21 частково відмовлено в задоволенні позову; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Коваль Вячеслава Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма ФРЕГАТ" 1350,00грн. основного боргу, 56,74грн. пені та 836,22грн. судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Фізична особа-підприємець Коваль Вячеслав Миколайович з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 06.09.2021р. у справі №922/2686/21 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 06.09.2021р. у справі №922/2686/21.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 та частини 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Тобто, строк подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду від 06.09.2021р. (дата складення повного тексту 06.09.2021р.) сплив 27.09.2021р.

Проте, апелянт Фізична особа-підприємець Коваль Вячеслав Миколайович звернувся з апеляційною скаргою 27.10.2021р., що вбачається з відтиску штампу відділу поштового зв`язку на конверті, в якому апеляційна скарга надійшла до суду.

З наведеного вбачається, що апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду.

Разом, з тим, апелянт - Фізична особа-підприємець Коваль Вячеслав Миколайович звернувся до апеляційного господарського суду з клопотаннями про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя - доповідач зазначає, що відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними.

За змістом статті 119 Господарського процесуального кодексу України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У відповідності до частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є змагальність сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 06.09.2021р. у справі №922/2686/21 апелянт посилається на те, що не був належним чином повідомлений про факт судового розгляду справи, а про наявність оскаржуваного рішення дізнався лише 09.09.2021р. після отримання повного тексту судового рішення направленого на його адресу.

Апелянт також стверджує, що підставою для пропуску строку на апеляційне оскарження є той факт, що він був вимушений тривалий час знаходитись на самоізоляції через хворобу близького родича на гостру інфекційну хворобу СOVID-19 та наявні в нього ознаки гострого респіраторного захворювання.

Проте, до матеріалів апеляційної скарги не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин щодо перебування на самоізоляції через гостру інфекційну хворобу СOVID-19.

Крім того, суддя доповідач зауважує, що апелянт не був позбавлений права направити апеляційну скаргу на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі Електронний суд, в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України Про електронний цифровий підпис та Закону України Про електронні довірчі послуги.

Окрім викладеного, суддя доповідач зазначає, що частиною першою статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписами частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

З урахуванням вищевикладеного, у разі неможливості особистого звернення апелянт мав можливість уповноважити адвоката для здійснення представництва у суді в порядку частини 1 статті 58 та частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України, проте, Фізичною особою-підприємцем Коваль Вячеславом Миколайовичем не було вчинено вказаних дій з метою своєчасного звернення з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 06.09.2021р. у справі №922/2686/21.

Враховуючи вищевикладене, суддя - доповідач вважає, що в порушення приписів статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, апелянтом не обґрунтовано та не надано доказів в підтвердження того, що він був позбавлений можливості оскаржити рішення господарського суду Харківської області від 06.09.2021р. у справі №922/2686/21 у встановлені законодавством строки, а наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Жодних інших підстав, які можуть свідчити про поважність підстав пропуску процесуального строку скаржником не наведено, доказів, які свідчили б про те, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії - не додано, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого апелянта, тобто мала суб`єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку не вбачається.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Зокрема, згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV "Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення від 26.04.2007 у справі Олександр Шевченко проти України, заява №8371/02, п.27 та ухвалу від 14.10.2003 у справі Трух проти України, заява №50966/99,).

З огляду на викладене, судова колегія, у даному випадку не вбачає поважних підстав для відновлення процесуального строку та відмовляє Фізичній особі-підприємцю Коваль Вячеславу Миколайовичу в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення встановлених строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, суддя доповідач зазначає, що статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів скарги, до апеляційної скарги скаржником не надано доказів на підтвердження направлення копії апеляційної скарги позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма ФРЕГАТ", що не відповідає вимогам пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відсутність доказів направлення копії апеляційної скарги на адресу позивача також підтверджується актом відділу документального забезпечення та контролю Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2021р.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга Державної освітньої установи Інститут підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів на рішення господарського суду Донецької області від 21.05.2019р. у справі №905/17/19 підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коваль Вячеслава Миколайовича на рішення господарського суду Харківської області від 06.09.2021р. у справі №922/2686/21 залишити без руху.

2.Фізичній особі-підприємцю Коваль Вячеславу Миколайовичу усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Плахов