ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

у справі про неплатоспроможність

05.11.2021м. ДніпроСправа № 904/8727/21

Розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Примак С.А.

ВСТАНОВИВ:

02.11.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, Господарський суд Дніпропетровської області прийшов до висновку про необхідність залишення її без руху, враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 113 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Вимоги щодо заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати приписам Кодексу України з процедур банкрутства.

Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений статтею 116 КУзПБ.

Відповідно до пункту 11 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Згідно ч. 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

У відповідності до п. 9 Наказу Міністерства юстиції України № 2627/5 від 21.08.2019 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність", боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається «Член сім`ї не надав інформацію».

Як вбачається з заяви та доданих документів, разом з боржником за адресою: АДРЕСА_2 проживає мати - ОСОБА_2 , чоловік - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_4 та донька - ОСОБА_5 .

У Деклараціях за 2018, 2019, 2020 роки розділ ІІІ "Б" боржник зазначив - "член сім`ї не надав інформацію". Разом з тим, вказану інформацію можна отримати з офіційних джерел.

Крім того, боржником у деклараціях не зазначено відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї.

Також у розділі ХІV боржник не зазначив відомості про свої фінансові зобов`язання.

У відповідності до п. 9 Наказу Міністерства юстиції України № 2627/5 від 21.08.2019 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність", боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається «Член сім`ї не надав інформацію».

Отже, подані заявником декларації про майновий стан боржника за 2018, 2019, 2020 роки не можуть вважатись належним доказом виконання заявником пункту 11 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

У відповідності до вимог пунктів 12 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема:

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Відповідно до частини 2 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень, що складає 35 685,00 грн (2379,00 грн (прожитковий мінімум для працездатних осіб) х 5 ) х3 = 35 685,00).

Судом встановлено, що Боржником сплачено на розрахунковий рахунок Господарського суду Дніпропетровської області лише 1 784,25 грн авансування винагороди арбітражному керуючому відповідно до квитанції №0.0..1 від 23.09.2021.

При цьому до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_1 доданий Договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 20.09.2021, укладений між ОСОБА_1 та арбітражним керуючим ОСОБА_6 , відповідно до п. 3.1., 3.3. якого сторони погодили, що оплата послуг керуючого реструктуризацію становить 17 842,50 грн, ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами по 1 784,25 грн щомісячно протягом 10 місяців на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження.

Отже, по-перше, слід зазначити, що вказаним договором невірно визначений загальний розмір винагород арбітражному керуючому - 17 842,50 грн - замість 35 658,00 грн.

По-друге, відповідно до частини 1 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

В постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі №922/1734/20 від 24.11.2020 та по справі №910/2629/20 від 24.09.2020 викладено правову позицію, що обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому.

Також положеннями частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому чинним законодавством України не передбачено.

Стосовно посилання заявника на Постанову ВСУ у справі № 910/726/20 від 19.11.2020, господарський суд зазначає наступне.

У справі № 910/726/20 угода з арбітражним керуючим укладалася на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника.

З доданих до заяви документів вбачається, що ОСОБА_1 не має жодного нерухомого або рухомого майна.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.11.2020 по справі № 910/726/20 зазначено, що місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи, тобто це право суду, а не обов`язок.

Враховуючи той факт, що жодного майна за ОСОБА_1 не зареєстровано, відстрочення авансування на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, буде порушенням гарантії з боку держави оплати праці цієї особи та порушення гарантій на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

За таких обставин суд не може пересвідчитись у тому, що вказаний обов`язок зі сплати суми авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень у справі про неплатоспроможність, буде виконуватись заявником належним чином.

Таким чином, Заявнику необхідно здійснити доплату авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці на суму 33 873,75 грн.

Крім того, у своїй заяві, ОСОБА_1 зазначає, що разом з родиною мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, ані з заяви, ані з доданих до заяви документів, неможливо встановити на якій підставі боржник користується вказаним майном, та хто є власником вказаної квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 КУзПБ господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, Господарський суд Дніпропетровської області прийшов до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 про неплатоспроможність без руху, зобов`язавши заявника у 7 - ми денний строк з дня отримання ухвали суду усунути недоліки заяви.

Керуючись ч.1 ст. 174, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність - залишити без руху.

Зобов`язати ОСОБА_1 протягом 7 - ми днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху подати до суду:

- належним чином заповнені декларації про майновий стан боржника за 2018, 2019, 2020 роки за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме докази доплати авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці на суму 33 873,75 грн.;

- документи, на підставі яких ОСОБА_1 користується житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відомості про власника житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання нею вимог суду про усунення недоліків заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.А. Примак