ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"08" листопада 2021 р. м. Рівне Справа № 918/459/21
Господарський суд Рівненської області у складі судді Н.Церковної за участю секретаря судового засідання С.Оліфер, розглянувши заяву представника Відповідача 1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" до Відповідача 1:Приватного сільськогосподарського підприємства "Полісся" до Відповідача 2:Державного реєстратора прав на нерухоме майно Янович Іванни Ярославівни про визнання права на іпотеку та внесення запису про державну реєстрацію речових прав
представники сторін в судове засідання не з`явились
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.10.2021 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" до Відповідача 1:Приватного сільськогосподарського підприємства "Полісся" до Відповідача 2:Державного реєстратора прав на нерухоме майно Янович Іванни Ярославівни про визнання права на іпотеку та внесення запису про державну реєстрацію речових прав відмовлено.

Від представника Приватного сільськогосподарського підприємства "Полісся" 25 жовтня 2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у даній справі.

Ухвалою суду від 26.10.2021 року вищезазначена заява призначена до розгляду в судовому засіданні на 08 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 08.11.2021 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" від 01.11.2021 року про участь у судовому засіданні, яке відбудеться 08.11.2021 року в режимі відеоконференції відмовлено з підстав зазначених в останній. Крім того, вищезазначеним клопотанням Позивач просив суд у разі неможливості бронювання часу для проведення судового засідання в режимі відеоконфернції розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення відкласти. Водночас, жодних підстав для відкладення розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення Позивачем не зазначено.

Судом враховано, що згідно з частиною 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання в разі необхідності. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Окрім того, суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Зважаючи на викладене, підстави для задоволення клопотання Позивача про відкладення розгляду справи - відсутні.

Від Позивача на адресу суду 03 листопада 2021 року надійшли заперечення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Представник Відповідача -1 подав 08 листопада 2021 року клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує у повному обсязі.

Отже, в судове засідання 08.11.2021 року сторони не забезпечили явку уповноважених представників, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином , про що свідчать матеріали справи.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подана заява про стягнення судових витрат, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення поданої заяви, господарський суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частин 2 - 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 3-4 ст. 244 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідача - 1 ПСП "Полісся" у цьому судовому провадженні представляв адвокат Лук`янчук С.М.

Відповідачем -1 у відзиві на позовну заяву було подано попередній орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу на загальну суму 50 000,00 грн.

Згідно з попереднім розрахунком судових витрат, наведеним Відповідачем - 1, розмір витрат на професійну правову допомогу становить 50 000,00 грн. Вартість правової допомоги включає в себе: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції; отримання доказів для підготовки відзиву, виготовлення копій документів; підготовка відзиву та інших документів.

Разом з цим, у своїй заяві представник Відповідача -1 просив суд стягнути з Позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000,00 грн.

Судом встановлено, що на підтвердження факту надання правничої допомоги та понесення витрат Відповідачем - 1 на професійну правову допомогу адвоката в сумі 32 000, 00 грн. представником Відповідача -1 надано копії: договору про надання правничої допомоги адвокатським бюро "ШЕВЧУКА ВІКТОРА" №21-07/38 від 12.07.2021 року; акту про прийняття-передачі послуг №2 від 23.10.2021 року; розрахунок №2 за надану правничу допомогу, крім того, в матеріалах справи міститься ордер про надання правничої (правової) допомоги №704 від 13.07.2021 року.

Відповідно до п. 3.1. та 3.2. договору про надання професійної правничої допомоги №21-07/38 від 12.07.2021 року розрахунок проводиться на підставі актів прийому - передачі послуг та не пізніше 10 робочих днів з дня подання їх Бюро Клієнтові для підпису.

Як вбачається з наданого представником Відповідача - 1 акту про прийняття-передачі наданих послуг №2 від 23.10.2021 року, що на виконання умов договору про надання правової допомоги було виконано: вивчення позовної заяви з додатками, проведено аналіз та визначення переліку/обсягу доказів, які долучались до позовної заяви, пошук судової практики, підготовка стратегії захисту, підготовка процесуальних клопотань у справі (кількість витрачених годин 10 по 2000,00 грн за год. всього 20000,00 грн). Представництво інтересів клієнта в суді 20.07.2021 року, 08.09.2021 року, 22.09.2021 року (2000,00 грн за год. всього 12 000,00 грн.).

Загальна вартість послуг виконавця за цим актом складає - 32 000,00 грн.

Як вбачається із заперечень Позивача, останній посилається зокрема на те, що усі спори навколо звернення стягнення на спірне майно та реалізації Позивачем прав іпотекодержателя виникли внаслідок неправильних (а якщо називати речі своїми іменами шахрайських) дій Відповідача-1, який у шахрайський спосіб, за спиною законного іпотекодержателя вилучив майно на свою користь. При цьому сам Відповідач-1 ніколи власником спірного майна не був. Тобто, якщо б не вказані шахрайські дії, спірне майно залишалося б таким, що обліковується у власності ЗАТ «СГП «Жобрин», і звернення стягнення на це майно не становило б жодних труднощів, оскільки іпотекодавець і власник збігалися б в одній особі.

Тобто на думку Позивача, заявлена вимога стягнення з Позивача судових витрат ще й виглядає цинічною у Позивача викрадено очевидне право на витребування іпотечного майна, і при цьому викрадач ще й вимагає гроші за висунення вимог про його повернення.

Отже, Позивач вважає, що витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню на підставі ч. 9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, Позивач у своїх запереченнях послався на висновки Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладені у Постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 згідно яких суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Таким чином, Позивач просить суд відмовити у задоволені заяви Відповідача -1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

З такими висновками Позивача суд не може погодитись виходячи з наступного.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.

Згідно п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п`ятою статті 49 ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017 року).

В силу частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак до судових витрат. Порядок відшкодування витрат на правничу допомогу врегульовано статтею 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з наданого представником Відповідача - 1 акту про прийняття-передачі наданих послуг №2 від 23.10.2021 року, що на виконання умов договору про надання правової допомоги було виконано: вивчення позовної заяви з додатками, проведено аналіз та визначення переліку/обсягу доказів, які долучались до позовної заяви, пошук судової практики, підготовка стратегії захисту, підготовка процесуальних клопотань у справі (кількість витрачених годин 10 по 2000,00 грн за год.). Представництво інтересів клієнта в суді 20.07.2021 року, 08.09.2021 року, 22.09.2021 року (2000,00 грн за год. всього 12 000,00 грн.). Загальна вартість послуг виконавця за цим актом складає - 32 000,00 грн.

При цьому, суд враховує складність справи та предмет позову, значення справи для усіх її сторін, обсяг наданих адвокатом послуг, участь адвоката у судових засіданнях та інші обставини, викладені у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України .

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що до стягнення з Позивача на користь Відповідача - 1 підлягають судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 32 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79,123, 129, 233, 238, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Приватного сільськогосподарського підприємства "Полісся" адвоката Лкук`янчука С.М. про ухвалення додаткового рішення задовольнити .

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд 11 ) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Полісся" (35310, Рівненська обл., Рівненський район, с. Жобрин, вул. Центральна, буд 7, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32 000,00 грн.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (додаткового).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 08.11.2021 року.

Суддя Н.Церковна