ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2021 р. Справа№ 927/510/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Ходаківської І.П.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Велдсіті»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021

у справі №927/510/21 (суддя Белов С.В.)

за позовом Приватного підприємства «Магр-Авто»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велдсіті»

про стягнення боргу за договором, процентів та інфляційних витрат в розмірі 33 784,82 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У травні 2021 Приватне підприємство «Магр-Авто» (далі - ПП «Магр-Авто») звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Велдсіті» (далі - ТОВ «Велдсіті») 33 784,82 грн заборгованості, що складається з: 31 500,00 грн - основної заборгованості, 457,00 грн - 3% річних та 1 827,82 грн - інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог ПП «Магр-Авто» посилається на неналежне виконання ТОВ «Велд-Сіті» зобов`язаня з оплати наданих йому послуг за укладеним між сторонами Договором про надання послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021 позов задоволено частково.

Задовольняючи вимогу позову про стягнення суми основного боргу, місцевий господарський суд вказав, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача 31 500,00 грн боргу є правомірною та підлягає задоволенню.

Задовольняючи повністю вимоги про стягнення інфляційних втрат та частково вимоги про стягнення відсотків річних, господарський суд першої інстанції врахував, що строк виконання зобов`язання у розмірі 45 501,19 грн виник у відповідача 10.12.2020 (прострочення з 11.12.2020), а тому провів власний розрахунок інфляційних та відсотків річних.

Враховуючи обсяг наданих послуг та ціну позову, суд дійшов висновку, що розмір адвокатських витрат в сумі 6500,00 грн є співрозмірним наданому об`єму адвокатських послуг.

Розподіл судового збору та витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, судом здійснено відповідно до ст. 129 ГПК України та покладено судовий збір та інші судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач подав додаткові пояснення, а відповідач - відзив на позов після закінчення процесуальних строків для їх подання, а також відсутність в матеріалах справи клопотань сторін про поновлення пропущених строків, суд на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України залишив додаткові пояснення позивача та відзив відповідача та надані до нього документи, клопотання про витребування доказів та про призначення судової автотоварознавчої експертизи без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021, ТОВ «Велдсіті» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Велдсіті» посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, ТОВ «Велдсіті» вважає, що господарський суд першої інстанції неправомірно залишив без розгляду поданий ним відзив та надані до нього документи, клопотання про витребування доказів та про призначення судової автотоварознавчої експертизи, оскільки ці документи було подано до суду через 4 дні після отримання ТОВ «Велдсіті» ухвали про відкриття провадження у справі.

Також ТОВ «Велдсіті» вказує, що позивачем не було доведено факт виконання робіт, оскільки перелік замінених запчастин та наданих послуг, зазначений у акті, не відповідає дійсності та завищений на 20 553,65 грн.

Крім того скаржник зазначає, що ні рахунок на оплату, ні акт виконаних робіт не містять строку оплати за надані послуги, а відтак у ТОВ «Велдсіті» не виникло обов`язку з оплати виконаних ПП «Магр-Авто» робіт.

Разом з апеляційною скаргою ТОВ «Велдсіті» подало клопотання:

- про призначення судової автотоварознавчої експертизи;

- про витребування доказів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2021 та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2021 апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 апеляційну скаргу ТОВ «Велдсіті» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021 у справі №927/510/21 залишено без руху. Надано ТОВ «Велдсіті» строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Велдсіті» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021 у справі №927/510/21. Зупинено дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021 у справі №927/510/21. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/510/21.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021 апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Ходаківська І.П. (у зв`язку з лікарняним судді Мартюк А.І.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 прийнято апеляційну скаргу ТОВ «Велдсіті» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021 у справі №927/510/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Ходаківська І.П. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

ПП «Магр-Авто» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, проти доводів апеляційної скарги та заявлених ТОВ «Велдсіті» клопотань (про призначення судової автотоварознавчої експертизи та про витребування доказів) заперечує, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та вказаних клопотань.

У поданому відзиві ПП «Магр-Авто» також просить стягнути з ТОВ «Велдсіті» судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги адвоката в суді апеляційної інстанції, у розмірі 5 000,00 грн.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

Згідно з актом виконаних робіт (ТО, Ремонт) №4482 від 10.12.2020, підписаним та скріпленим печатками сторін, на підставі замовлення покупця МА-0014445 від 30.11.2020 (договір - основний) ПП «Магр-Авто» (як виконавець) надало, а ТОВ «Велдсіті» (як замовник) прийняло запчастини та послуги на загальну суму 45 501,19 грн (з ПДВ) щодо автомобіля Nissan Tiida (д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код: НОМЕР_2 ) (власник Пугачевський А.Г.).

30.11.2020 ПП «Магр-Авто» виставило ТОВ «Велдсіті» рахунок на оплату №144445 на суму 45 501,19 грн (з ПДВ).

22.12.2020 платіжним дорученням №353 ТОВ «Велдсіті» сплатило ПП «Магр-Авто» 10 501,19 грн (призначення платежу: «сплата за товар згідно рахунку на оплату №14445 від 30.11.2020»).

28.04.2021 платіжним дорученням №575 ТОВ «Велдсіті» сплатило ПП «Магр-Авто» 3 500,00 грн (призначення платежу: «сплата за товар згідно рахунку на оплату №14445 від 30.11.2020»).

30.03.2021 ПП «Магр-Авто» звернулось до ТОВ «Велдсіті» з претензією (вих. №30/03/1), у якій просило сплатити за виконані згідно з актом виконаних робіт (ТО, Ремонт) №4482 від 10.12.2020 роботи 35 000,00 грн.

21.04.2021 ПП «Магр-Авто» звернулось до ТОВ «Велдсіті» з претензією (б/н), у якій просило сплатити за виконані згідно з актом виконаних робіт (ТО, Ремонт) №4482 від 10.12.2020 роботи 35 000,00 грн.

У поданій позовній заяві ПП «Магр-Авто» просить стягнути з ТОВ «Велдсіті» 33 784,82 грн заборгованості, що складається з: 31 500,00 грн - основної заборгованості і нарахованих на неї 3% річних у розмірі 457,00 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 827,82 грн.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів (ч. ч. 1, 2 ст. 206 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Норми ст. 181 ГК України передбачають можливість укладення господарських договорів як у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками, так і у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцю зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 905 ЦК України).

Особливості договору ремонту транспортного засобу визначені ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно з якою договір про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу укладають відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу є: найменування та місце розташування сторін за цим договором; перелік робіт з технічного обслуговування чи ремонту та термін їх виконання; вартість робіт та порядок розрахунків; перелік складових частин (матеріалів), використаних виконавцем, а також наданих замовником виконавцю для виконання робіт із технічного обслуговування або ремонту транспортного засобу; перелік документів, який надається замовнику для підтвердження виконання технічного обслуговування чи ремонту, та гарантійні зобов`язання виконавця щодо проведених робіт. Виконавець за договором про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу під час його укладання чи виконання не може нав`язувати замовнику за цим договором додаткові оплачувані послуги.

Згідно з Розділом 3 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 за № 615 (які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг та поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів та їх складових частин (систем)) (далі - Правила), надання послуг здійснюється за зверненням замовника чи за його попередньою заявкою, яка реєструється в журналі реєстрації. За заявкою виконавець визначає дату, час подання КТЗ, складових частин (систем) та їх експлуатаційної, ремонтної, технологічної документації для надання послуг.

Послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

Договір про технічне обслуговування і ремонт КТЗ повинен містити істотні умови відповідно до ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Якщо для надання послуг відсутня потреба залишати КТЗ, його складові частини (системи) на відповідальне зберігання у виконавця, надання послуг оформлюється рахунком-фактурою, накладною, квитанцією тощо, а також нарядом-замовленням на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісного транспортного засобу, у яких обов`язково робиться запис про гарантійні зобов`язання (у випадках, передбачених цими Правилами), який засвідчується підписом контролера якості та скріплюється печаткою виконавця (за наявності).

Згідно з розділом 4 Правил приймання КТЗ та його складових частин (систем) здійснюється у присутності власника чи його уповноваженого представника з оформленням акта передавання-приймання КТЗ, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту. Акт передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту складається у двох примірниках.

Порядок оплати послуг з технічного обслуговування та ремонту КТЗ визначається договором. Оплата послуг, які виконуються за договором, рахунком-фактурою, нарядом-замовленням, накладною, квитанцією тощо, здійснюється замовником як у готівковій, так і безготівковій формах. Виконавець оформлює документ про витрати на виконання послуг, який підписується виконавцем і замовником і є невід`ємною частиною договору. Після надання послуг і прийняття виконаних робіт з урахуванням їх відповідності умовам договору замовник повністю оплачує роботи за умовами договору. Документами, що підтверджують надання послуги, є: - акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; - наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності) та замовником; - документ, що підтверджує оплату послуг; - рахунок-фактура; - податкова накладна (для юридичних осіб) (розділ 5 Правил).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що у ТОВ «Велдсіті» не виникло обов`язку з оплати наданих ПП «Магр-Авто» послуг та запчастин.

Як встановлено вище ПП «Магр-Авто» (як виконавець) на підставі замовлення МА-0014445 від 30.11.2020 надало, а ТОВ «Велдсіті» (як замовник) прийняло запчастини та послуги на загальну суму 45 501,19 грн (з ПДВ) щодо автомобіля Nissan Tiida (д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код: НОМЕР_2 ). Вказані роботи ТОВ «Велдсіті» оплатило частково платіжними дорученнями №353 від 22.12.2020 року та №575 від 28.04.2021 на суму 10 501,19 грн та 3 500,00 грн відповідно, а всього на суму 14 001,19 грн.

Таким чином вказане замовлення ТОВ «Велдсіті» оплатило частково, заборгованість по оплаті замовлення складає 31 500,00 грн (45 501,19 - 14 001,19 = 31 500,00).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про задоволення вимог позову в частині вимог про стягнення з ТОВ «Велдсіті» на користь ПП «Магр-Авто» 31 500,00 грн основної заборгованості.

Щодо вимог про стягнення інфляційних та 3% річних.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Такі висновки суду підтверджуються висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18, від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення виконання ТОВ «Велдсіті» зобов`язання з оплати робіт за договором, вимоги ПП «Магр-Авто» про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

Оскільки строк виконання ТОВ «Велдсіті» зобов`язання по оплаті наданих послуг у розмірі 45 501,19 грн виник після прийняття ним виконаних робіт з згідно з актом виконаних робіт (ТО, Ремонт) №4482, тобто 10.12.2020 року, з урахуванням часткових оплат наданих послуг платіжними дорученнями №353 від 22.12.2020 на суму 10 501,19 грн та №575 від 28.04.2021 на суму та 3 500,00 грн, строк виконання зобов`язання по оплаті наданих послуг у розмірі 35 000,00 грн (45 501,19 грн - 10 501,19 грн) виник у відповідача 22.12.2020 року, у розмірі 31 500,00 грн (35 000,00 грн - 3 500,00 грн) - 28.04.2021 року.

Перевіривши наданий позивачем та здійснений місцевим господарським судом розрахунок інфляційних та 3% за заявлений позивачем період, колегія суддів апеляційної дійшла наступних висновків.

Згідно з проведеним апеляційним господарським судом розрахунком інфляційних (розрахунок здійснено за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій https://ips.ligazakon.net/calculator/ff та долучено до матеріалів справи), розмір інфляційних, які нараховані на суму основної заборгованості, є більшим, ніж заявлено ПП «Магр-Авто» до стягнення, та становить 2 106,65 грн.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 237 ГПК України (згідно з якою при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог), апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення вимог позову ПП «Магр-Авто» про стягнення інфляційних повністю у заявлених до стягнення розмірах - у сумі 1 827,82 грн.

Згідно з проведеним апеляційним господарським судом розрахунком 3% річних (розрахунок здійснено за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій https://ips.ligazakon.net/calculator/ff та долучено до матеріалів справи), розмір 3% річних, які нараховані на суму основної заборгованості, становить 455,52 грн, у зв`язку з чим вказані вимоги підлягають задоволенню частково, а судове рішення у цій частині має бути змінене.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права колегія суддів зазначає таке.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2021 прийнято позовну заяву ТОВ «Магр-Авто» до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини, протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Копію відзиву та копії доданих до нього документів надіслати позивачу, а докази надсилання надати суду.

Матеріали справи свідчать, що вказана ухвала суду була направлена на адресу ТОВ «Велдсіті» (14000, м. Чернігів, вул. Відпочинку, 2-А) рекомендованим повідомленням №196, проте 29.06.2021 повернулась до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання».

На зворотні останньої сторінки ухвали Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2021 міститься відмітка (розписка представника ТОВ «Велдсіті») про отримання відповідачем цієї ухвали 05.07.2021.

09.07.2021 до Господарського суду Чернігівської області від ТОВ «Велдсіті» надійшов відзив на позовну заяву.

Відтак, враховуючи встановлений господарським судом першої інстанції строк на подання відзиву, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ТОВ «Велдсіті» подало відзив на позовну заяву з дотриманням такого строку і підстав для його залишення без розгляду не було.

Щодо заявлених ТОВ «Велдсіті» клопотань колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 99 ГПК України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 ГПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Отже, за змістом наведених положень процесуального закону призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

У заявленому клопотанні про призначення судової автотоварознавчої експертизи ТОВ «Велдсіті» вказує, що зверталось до позивача з метою проведення ремонту автомобіля у листопаді 2020, ремонт автомобіля виконано у грудні 2020, оскільки автомобіль протягом зими 2020-2021 року не використовувався, ТОВ «Велдсіті» навесні 2021 року виявило технічні проблеми, а тому звернулось до іншої станції технічного обслуговування, яка повідомила про те, що зазначений у акті виконаних робіт (ТО, ремонт) №4482 від 10.12.2020 перелік замінених запчастин та наданих послуг не відповідає дійсності.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ «Велдсіті» не надало доказів на підтвердження вказаних вище обставин (як доказів звернення до іншої станції технічного обслуговування (колегія суддів зазначає, що ТОВ «Велдсіті» не вказує найменування станції технічного обслуговування та зазначає про звернення до «іншого СТО»), до якої воно зверталось, а також не вказує дату такого звернення (за твердженням відповідача - «навесні»), при тому, що з позовом у цій справі ПП «Магр-Авто» також звернулось «навесні»), так і доказів того, що автомобіль не був у використанні після його отримання відповідачем від ПП «Магр-Авто», а також того, що з автомобілем не вчинялись будь-які інші дії, пов`язані з його використанням (в т.ч. щодо експлуатації, ремонту, місця та умов зберігання, тощо), обставини, за яких було виявлено несправності автомобіля), а також відсутність відомостей щодо дій, які в подальшому були вчинені з цим автомобілем.

Наведене підтверджується переліком додатків до цього клопотання (як поданого до місцевого господарського суду, так і поданого до господарського суду апеляційної інстанції), а також переліком додатків до відзиву на позовну заяву та переліком додатків до апеляційної скарги.

При цьому звернення ТОВ «Велдсіті» до іншої станції технічного обслуговування може підтверджуватись як доказами щодо проведення цією станцією відповідних робіт, так і доказами щодо обліку таких дій ТОВ «Велдсіті», оскільки згідно з п. 15 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

Крім того, ТОВ «Велдсіті» не було позбавлене права самостійно звернутись до експертної установи з метою встановлення обставин, на які воно посилається, та надати суду відповідний висновок експерта.

Колегія суддів при вирішенні заявленого клопотання, окрім наведених вище обставин, також бере до уваги тривалість періоду, який минув з моменту отримання ТОВ «Велдсіті» від ПП «Магр-Авто» автомобіля до дати заявленого клопотання, а також втручання у цей автомобіль іншою станцією технічного обслуговування, що, відповідно, змінило первісний технічний стан цього автомобіля після проведеного ПП «Магр-Авто» ремонту із заміною деяких автозапчастин.

За сукупності наведених підстав заявлене ТОВ «Велдсіті» клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання ТОВ «Велдсіті» про витребування доказів («заказ покупателя МА-0014445 от 30.11.2020») колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в ч. ч. 2 та 3 ст. 80 ГПК України. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ «Велдсіті» у заявленому клопотання не вказує вжитих ним заходів для отримання цього доказу самостійно, а також не надає доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

ТОВ «Велдсіті» у поданому клопотання зазначило, що «не має можливості самостійно отримати цей доказ, оскільки він існує в одному екземплярі та знаходиться у позивача, який на жодні контакти не йде». Докази на підтвердження вказаних обставин (в т.ч. щодо звернення ТОВ «Велдсіті» до ПП «Магр-Авто» з метою отримання доказу) ТОВ «Велдсіті» не надає, що підтверджується зокрема переліком додатків до цього клопотання (як поданого до місцевого господарського суду, так і поданого до господарського суду апеляційної інстанції), а також переліком додатків до відзиву на позовну заяву та переліком додатків до апеляційної скарги.

За наведених підстав заявлене ТОВ «Велдсіті» клопотання про витребування доказів («заказ покупателя МА-0014445 от 30.11.2020») задоволенню не підлягає.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у господарському суді першої інстанції.

У поданій позовній заяві ПП «Магр-Авто» просило, серед іншого, стягнути з ПП «Велдсіті» понесені судові витрати.

За текстом позовної заяви ПП «Магр-Авто» зазначило, що користується професійною правничою допомогою адвоката Павленко А.В. і витрати на професійну правничу допомогу становлять 6 500,00 грн, які ПП «Магр-Авто» просить стягнути з ТОВ «Велдсіті».

На підтвердження понесених витрат у сумі 6 500,00 грн з позовною заявою надано (в копіях):

договір про надання правничої допомоги від 01.03.2021, укладений між адвокатом Павленко А.В. (адвокат) та ТОВ ПП «Магр-Авто» (клієнт);

угода про визначення гонорару, витрат та ціни позову від 01.03.2021,

угода щодо визначення повноважень адвоката від 01.03.2021;

звіт про надання правничої допомоги від 01.03.2021;

акт підтвердження виконаної роботи від 20.05.2021;

рахунок №11 від 20.05.2021.

Зокрема, згідно з п. 1.1, 1.2 ст. 1 Договору про надання правничої допомоги адвокатом від 01.03.2021 адвокат за завданням клієнта бере на себе зобов`язання виконати роботу, а саме: правничої допомоги, надання усних та письмових консультацій, складання документів правового характеру, участь в переговорах, представництво інтересів в державних та комунальних структурах, органах місцевого самоврядування, організаціях та підприємствах незалежно від форми власності, представництво в поліції, прокуратурі, суді, державній виконавчій службі у нотаріуса, експерта, спеціаліста в тому числі: в спорі з ТОВ «Велдсіті» в питанні щодо виконання договірних зобов`язань, господарського договору, стягнення заборгованості.

Пунктом 1.1 угоди щодо визначення гонорару, витрат та ціни договору від 01.03.2021 (додаток №1 до договору про надання правничої допомоги адвокатом від 01.03.2021) сторони встановили, що за виконану роботу клієнт сплачує адвокату гонорар, який не може бути менш ніж із розрахунку 800,00 грн за одну годину роботи адвоката та складається в тому числі з:

надання усних консультацій з вивченням документів, доведення правової позиції - 800,00 грн консультація із розрахунку 1 година роботи адвоката,

претензійна діяльність - 1 500,00 грн,

підготовка позовної заяви, заяви по суті справи, формування документів, підготовка доказів та подання документів до суду, участь в судовому засіданні суду першої інстанції - 5 000,00 грн.

Згідно з п. 1.7 угоди щодо визначення гонорару, витрат та ціни договору оплата клієнтом гонорару адвокату здійснюється після набрання рішенням суду законної сили.

Звіт про надання правничої допомоги від 01.03.2021 свідчить, що при наданні професійної правничої допомоги адвокат Павленко А.В. виконав наступні роботи:

поточні усні консультації, прийняття та вивчення документів, надання рекомендації, доведення позиції адвоката в спірних правовідносинах - 3 год, вибірка та підготовка документів, доказів на підтвердження правової позиції у справі - 3 год, ведення претензійної діяльності - 4 год, всього на суму 1 500,00 грн;

складання та підготовка позовної заяви, формування документів, підготовка доказів, направлення (поштою) копії позовної заяви та доказів відповідачу в справі; подання позовної заяви та доказів до суду - 10 год, всього на суму 5 000,00 грн.

20.05.2021 адвокат Павленко А.В. та ПП «Магр-Авто» підписали акт підтвердження виконаної роботи від 20.05.2021, п. п. 1, 2 якого засвідчили, що роботи (послуги) згідно з договором про надання правничої допомоги адвокатом від 01.03.2021, адвокат надав своєчасно і в повному обсязі. Адвокат надав правничу допомогу, виконав роботу з надання професійної правничої допомоги клієнту у справі, що розглядається в Господарському суді Чернігівської області за позовом ПП «Магр-Авто» до ТОВ «Велдсіті» про стягнення грошових коштів та фінансових санкцій.

Згідно з п. п. 3, 4 акта адвокат виконав, а клієнт прийняв наступні роботи (надані послуги):

поточні усні консультації, прийняття та вивчення документів, надання рекомендації, доведення позиції адвоката в спірних правовідносинах.

вибірка, та підготовка документів, доказів що підтверджують правову позицію в справі,

ведення претензійної діяльності.

складання та підготовка позовної заяви, формування документів, підготовка доказів , направлення ( поштою) копії позовної заяви та доказів відповідачу в справі; подання позовної заяви та доказів до суду.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 угоди щодо визначення гонорару, витрат і ціни договору, з урахуванням попередніх усних домовленостей, плата за виконання робіт (послуг) адвокату становить 1 500,00 грн + 5 000,00 грн.

Загальна сума оплати клієнтом за виконану адвокатом роботу станом на 20.05.2021 становить 6 500,00 грн без ПДВ.

Клієнт заявляє, що підтверджує виконання даних робіт (надання послуг) адвокатом та їх отримання, не має жодних претензій стосовно кількості, вартості, якості, строків, порядку та способу виконаних робіт за Договором. Даний акт є підставою для фінансових розрахунків (п. п. 5, 6 акта).

20.05.2021 адвокат Павленко А.В. виставив ПП «Магр-Авто» рахунок №11 на сплату 6 500,00 грн за договором про надання правничої допомоги від 01.03.2021, угоди про визначення гонорару, витрат та ціни договору (додаток №1 від 01.03.2021).

Згідно з положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За п. 4 ч. 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За визначенням п. 9 ч. 1 ст. 1 названого Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частинами 2 та 3 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі висловленою в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п. п. 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина 4 ст. 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У додатковій постанові від 19.07.2021 у справі №910/16803/19 Верховний Суд зазначив, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 ГПК України.

У відзиві на позовну заяву (який залишено без розгляду господарським судом першої інстанції) ТОВ «Велдсіті» зазначило, що оскільки позовні вимоги є необґрунтованими, то не підлягають стягненню з відповідача і судові витрати.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Велдсіті» під час розгляду справи місцевим господарським судом не заявляло.

З огляду на наведене, враховуючи норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції щодо покладення судових витрат на відповідача.

Розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним (аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 та від 20.01.2021 у справі №357/11023/18).

У постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення зазначених витрат, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

При цьому судом також враховано, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог частково колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розподіл судових витрат у цій частині має бути здійснений пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 6 499,72 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у господарському суді апеляційної інстанції.

01.03.2021 адвокат Павленко А.В. (адвокат) та ПП «Магр-Авто» (клієнт) підписали угоду щодо визначення гонорару, витрат та ціни договору (додаток №1 до договору про надання правничої допомоги адвокатом від 01.03.2021), за умовами п. 1.1 якого клієнт сплачує адвокату гонорар, який не може бути менш ніж із розрахунку 800,00 грн за одну годину роботи адвоката та складається в тому числі з:

надання усних консультацій з вивченням документів, доведення правової позиції - 800,00 грн консультація із розрахунку 1 година роботи адвоката;

підготовка процесуальних документів, подання до суду, участь в засіданні суду апеляційної інстанції - 5 000,00 грн + 2 000,00 грн за кожне наступне судове засідання.

Згідно з п. 1.7 угоди щодо визначення гонорару, витрат та ціни договору оплата клієнтом гонорару адвокату здійснюється після набрання рішенням суду законної сили.

Звіт про надання правничої допомоги від 02.09.2021 свідчить, що адвокат Павленко А.В. станом на 02.09.2021 відповідно до п. 1.1 ст. 1 угоди щодо визначення гонорару, витрат і ціни договору від 01.03.2021 (додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги адвокатом від 01.03.2021) виконав наступні роботи:

- поточні усні консультації, прийняття та вивчення документів, надання рекомендації, доведення позиції адвоката в спірних правовідносинах - 1 год;

- складання та підготовка відзиву на апеляційну скаргу, формування документів, підготовка доказів, робота з документами; направлення (поштою) копії відзиву на апеляційну скаргу та доказів відповідачу в справі; подання (поштою) відзиву на апеляційну скаргу та доказів до суду апеляційної інстанції - 6 год.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 угоди щодо визначення гонорару, витрат і ціни договору від 01.03.2021 (додаток №1 до договору про надання правничої допомоги адвокатом від 01.03.2021) адвокату сплачується фіксована сума гонорару за надання правничої допомоги, підготовка документів, представництво інтересів та участь в судовому засідання суду апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн.

Актом підтвердження виконаної роботи від 02.09.2021 адвокат Павленко А.В. та ПП «Магр-Авто» засвідчили, що роботи (послуги) згідно з договором про надання правничої допомоги адвокатом від 01.03.2021 надані своєчасно і в повному обсязі.

Адвокат надав правничу допомогу, виконав роботу з надання професійної правничої допомоги клієнту в процесуальному становищі «представник позивача» при підготовці та розгляді господарської справи №927/510/21 в Північному апеляційному господарському суді за апеляційною скаргою ТОВ «Велдсіті» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021 за позовом ПП «Магр-Авто» то ТОВ «Велдсіті» про стягнення заборгованості та фінансових санкцій.

Адвокат виконав, а клієнт прийняв наступні роботи (надано послуги):

поточні усні консультації, прийняття та вивчення документів, надання рекомендації, доведення позиції адвоката в спірних правовідносинах.

складання та підготовка відзиву на апеляційну скаргу, формування документів, підготовка доказів, робота з документами; направлення (поштою) копії відзиву на апеляційну скаргу та доказів відповідачу в справі; подання (поштою) відзиву на апеляційну скаргу та доказів до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 угоди щодо визначення гонорару, витрат і ціни договору від 01.03.2021 (додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги адвокатом від 01.03.2021), з урахуванням попередніх усних домовленостей, плата за виконання робіт (послуг) адвокату становить 5 000,00 грн.

Загальна сума оплати клієнтом за виконану адвокатом роботу станом на 02.09.2021 становить 5 000,00 грн без ПДВ.

Клієнт заявляє, що підтверджує виконання даних робіт (надання послуг) адвокатом та їх отримання, не має жодних претензій стосовно кількості, вартості, якості, строків, порядку та способу виконаних робіт за Договором. Даний Акт є підставою для фінансових розрахунків.

Адвокат Павленко А.В. виставив ПП «Магр-Авто» рахунок №19 від 02.09.2021 на сплату 5 000,00 грн оплати за договором про надання правничої допомоги від 01.03.2021, угоди про визначення гонорару, витрат та ціни договору (додаток №1 від 01.03.2021).

Заперечення з цього приводу або клопотання про зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції від ТОВ «Велдсіті» не надійшло.

У ГПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (ст. 124 ГПК України).

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення ч. ч. 5-7 ст. 129 ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

ПП «Магр-Авто» у відзиві на позовну заяву просить стягнути з ТОВ «Велдсіті» на його користь 5 000,00 грн судових витрат, які пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, та надало (за текстом відзиву) розрахунок цих витрат, а також докази на їх підтвердження.

Клопотання про зменшення розміру заявлених ПП «Магр-Авто» до стягнення витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Велдсіті» під час розгляду справи апеляційним господарським судом не заявило.

Враховуючи встановлене, результати перегляду справи в суді апеляційної інстанції, а також норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах (наведено вище під час розгляду питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції), колегія суддів дійшла висновку, що до стягнення з ТОВ «Велдсіті» на користь ПП «Магр-Авто» підлягає 4 994,94 грн судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. ч. 1, 2, 4 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі має бути змінене в частині розміру присуджених до стягнення 3% річних, в іншій частині оскаржуване рішення має бути залишене без змін; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Велдсіті» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021 у справі №927/510/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021 у справі №927/510/21 змінити в частині розміру присуджених до стягнення 3% річних.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021 у справі №927/510/21 в цій частині викласти в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Велдсіті» (, адреса: вул. Відпочинку, б.2А, місто Чернігів, 14000) на користь Приватного підприємства «Магр-Авто» (, адреса: вул. Незалежності, буд. 9, місто Чернігів, 14026) 455,52 грн відсотків річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Велдсіті» (, адреса: вул. Відпочинку, б.2А, місто Чернігів, 14000) на користь Приватного підприємства «Магр-Авто» (, адреса: вул. Незалежності, буд. 9, місто Чернігів, 14026) 2 269,97 грн судового збору та 6 499,82 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката».

В решті Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021 у справі №927/510/21 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Велдсіті» (, адреса: вул. Відпочинку, б.2А, місто Чернігів, 14000) на користь Приватного підприємства «Магр-Авто» (, адреса: вул. Незалежності, буд. 9, місто Чернігів, 14026) 4 994,93 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в суді апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Чернігівської області видати відповідні накази.

Справу №927/510/21 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

І.П. Ходаківська