РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2021 року м. Чернігівсправа № 927/832/21

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Белова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк",

; юридична адреса: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001

адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027;

відповідач 1: Фермерське господарство «Десна-РВ»,

код 38224367;

вул. Шевченка, б.9, с.Сохачі, Новгород-Сіверський (Коропський) район, Чернігівська область, 16241

відповідач 2: ОСОБА_1

ІПН: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1

АДРЕСА_1

предмет спору: про стягнення солідарно заборгованості 136 681,70 грн

Без виклику сторін

Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" подано позов до Фермерського господарства «Десна-РВ» та ОСОБА_1 про стягнення солідарно 136 681,70 грн, з яких: 136 204,98 грн заборгованості за кредитом, 476,72 грн заборгованості за відсотками з користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов кредитного договору №б/н від 22.06.2012 року, а саме порушення відповідачами умов договору щодо строків повернення кредиту.

На виконання ч.6 ст. 176 ГПК України суд звернувся на адресу Центру надання адміністративних послуг Новгород-Сіверської районної державної адміністрації із запитом про надання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_1 , який є другим відповідачем у справі.

19.08.2021 на адресу суду надійшла письмова довідка №2081/01-32 від 18.08.2021, відповідно до якої місце реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2021 у справі №927/832/21 відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників сторін.

Вказаною ухвалою відповідачам встановлено процесуальний строк для подання відзивів.

Ухвалу суду від 06.09.2021 відповідачами отримано11.09.2021 року, що підтверджено поштовими повідомленням про вручення поштового відправлення №047 та № 360. Відзиви на позов відповідачами у встановлений судом строк не надані.

Відповідачі у справі не повідомляли суд про намір подати відзив на позовну заяву у більш тривалий строк згідно положень п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Згідно положень ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

22.06.2012 Фермерським господарством «Десна-РВ» (відповідач-1 ) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви, відповідач-1 приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі - Умови), тарифів банку, що розміщені у мережі інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування від 22.06.2012 (далі - договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору (а.с. 15).

Відповідно до укладеного договору відповідачу-1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_2 у електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банка і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до п. 3.2.1.1.1 Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та клієнта.

Згідно із пунктом 3.2.1.1.8 Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом: одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки, або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу-1 кредитний ліміт у розмірі 200 000,00 грн, про що свідчать надані позивачем довідка про розміри встановлених кредитних лімітів (а.с. 26), виписки з рахунків позивача (а.с. 27-30).

Перший відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитного ліміту не виконав та станом на 08.07.2021 за ним рахується заборгованість за кредитом у сумі 136 204,98 грн.

Відповідно до розділу 3.2.1.4 Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.4.9 умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється у дату сплати.

Пунктом 3.2.1.4.4 Умов визначено розмір винагороди за використання ліміту, яку позичальник сплачує Банку 1-го числа кожного місяця.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого "Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі.

Внаслідок порушення першим відповідачем зобов`язань з повернення грошових коштів у першого відповідача виникла заборгованість за відсоткаим з користування кредитом у сумі 476,72 грн,. (а.с. 31-34).

Вказані обставини першим відповідачем у справі не спростовуються.

30.10.2012 між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 (далі - другий відповідач, поручитель) укладено договір поруки №P428620463 (далі-договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ФГ «Десна-РВ» (відповідач-1, божником) зобов`язань за угодами-приєднання до розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг (Угода 1) та до розділу 3.2.2 "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг (Угода 2).

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Угодою 1 та Угодою 2, у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

За умовами п. 1.5 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за Угодою 1 та Угодою 2, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У п. 4.1 договору поруки сторони домовились, що порука за договором поруки припиняється через 15 років після укладення договору поруки. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за Угодою 1 та Угодою 2 договір поруки припиняє свою дію (пункт).

Позивач, враховуючи укладений договір поруки та положення ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, просить суд стягнути заборгованість за кредитом у сумі 136 204,98 грн, заборгованість за відсотками у сумі 476,72 грн з відповідачів у солідарному порядку.

Заперечень на позов відповідачі у встановлений судом строк не надали.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність частково задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Приписами ст.638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

Судом встановлено, що між позивачем та першим відповідачем виникли цивільні права та обов`язки внаслідок укладання договору банківського обслуговування у вигляді заяви від від 22.06.2012.

Частиною 1статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, що перший відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором банківського обслуговування у вигляді заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 22.06.2012, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 136 204,98 грн.

Жодних повідомлень щодо незгоди із умовами надання грошових коштів від першого відповідача не надходило, доказів повного або часткового погашення заборгованості суду не надано.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог до першого відпвоідача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 136 204,98 грн.

У зв`язку з наданням АТ КБ "Приватбанк" у користування ФГ «Десна-РВ» грошових коштів на виконання умов банківського обслуговування від 22.06.2012 позивачем було заявлено до стягнення заборгованості за відсотками у сумі 476,72 грн.

Під час вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заявлених АТ КБ "Приватбанк" позовних вимог у названій частині суд зазначає таке.

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору комісії і проценти за користування позиченими коштами та неустойка (пеня) поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Судом встановлено, що у заяві відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 22.06.2012 не визначено процентної ставки за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення процентів за користування кредитом, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилався на Витяг з Умов та правил користування банківськими послугами, розміщеними на офіційному сайті ПАТ КБ "Приватбанк" в мережі Інтернет за адресою https:// www.privatbank.ua/terms як невід`ємну частину спірного договору.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, про відкриття рахунку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати комісії за користування кредитом, щодо сплати неустойки (пені), та, зокрема саме у зазначеному у цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що Витяг з Умов та правил користування банківськими послугами, який міститься у матеріалах даної справи, не може беззаперечно свідчити про погодження останнього першим відповідачем, оскільки не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину договору банківського обслуговування, укладеного між сторонами 22.06.2012 шляхом підписання першим відповідачем Заяви на отримання послуг.

Суд зазначає, що за відсутності у Заяві домовленості сторін про сплату комісії за користування кредитом, процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасне погашення кредиту наданий банком Витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із першим відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. На переконання суду Умови, на які посилається позивач, з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору ані щодо будь-яких встановлених ними нових Умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, ані щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги зміст зяви про приєднання до Умов та правил надання послуги від 22.06.2012, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених АТ КБ "Приватбанк" до першого відповідача позовних вимог у частині стягнення заборгованості за відсотками у сумі 476,72 грн.

Відповідно до ст. ст. 541, 543 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

З огляду на укладення між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 договору поруки №P428620463 від 30.10.2018, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за угодами-приєднаннями до розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг (Угода 1) та до розділу 3.2.2 "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг (Угода 2), суд дійшов висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення із відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 136 204,98 грн.

У іншій частині позовних вимог до другого відповідача слід відмовити за необгрунтованістю.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 262,10 коп.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства «Десна-РВ» (код 38224367; вул. Шевченка, б.9, с.Сохачі, Новгород-Сіверський (Коропський) район, Чернігівська область, 16241) та ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, код 14360570) заборгованість за кредитом у сумі 136 204,98 грн.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Десна-РВ» (код 38224367; вул. Шевченка, б.9, с.Сохачі, Новгород-Сіверський (Коропський) район, Чернігівська область, 16241) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, код 14360570) судовий збір у розмірі 1131,05 грн.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, код 14360570) судовий збір у розмірі 1131,05 грн.

5. У решті вимог до відповідачів про стягнення заборгованості за відсотками у сумі 476,72 грн відмовити.

Повний тескт рішення складено та підписано 03.11.2021 року

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/