ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р. Справа №907/464/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Т.Б. Бонк

суддів С.М. Бойко

Г.Г. Якімець

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Великоберезнянське лісове господарство» від 05.07.2021 (вх. суду від 19.07.2021 №01-05/2413/21)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 24.06.2021 (повний текст ухвали складено та підписано 24.06.2021, суддя Пригара Л.І., м. Ужгород)

у справі № 907/464/21

про відмову Державному підприємству «Великоберезнянське лісове господарство» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Філіп Олександра Адальбертовича заборгованості у розмірі 67 698,10 грн. та 227,00 грн. судового збору.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника і ухвали суду першої інстанції

15.06.2021 року Державне підприємство «Великоберезнянське лісове господарство» звернулось до Господарського суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу в порядку ст. 147 ГПК України про стягнення з Фізичної особи-підприємця Філіп Олександра Адальбертовича заборгованості у розмірі 67 698,10 грн., яка виникла у зв`язку з неповною оплатою переданої необробленої деревини згідно договору купівлі-продажу лісоматеріалів № 94 від 05.07.2019 року.

Заява мотивована тим, що 05.07.2019 року між Державним підприємством «Великоберезнянське лісове господарство» (Продавець) та Фізичною особою-підприємцем Філіп Олександром Адальбертовичем (Покупець) укладено договір купівлі-продажу лісоматеріалів № 94, за умовами якого Продавець зобов`язується продати та передати, а Покупець прийняти та провести оплату товару згідно умов договору. Державне підприємство «Великоберезнянське лісове господарство» своєчасно і в повному обсязі виконало свої зобов`язання з поставки лісопродукції, а боржником в свою чергу не оплачено за поставлену лісопродукцію. Відтак, боржником не виконано договірні зобов`язання - як суб`єктом господарювання, оскільки стороною у договорі такий виступав в якості фізичної особи-підприємця.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.06.2021 року у справі №907/464/21 (суддя Л.І. Пригара) відмовлено Державному підприємству «Великоберезнянське лісове господарство» у видачі судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Філіп Олександра Адальбертовича заборгованості у розмірі 67 698,10 грн. та 227,00 грн. судового збору (а.с. 18-21).

Ухвала суду мотивована тим, що звертаючись із заявою про видачу наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, та наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені заявником обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження. Відтак, враховуючи припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Філіп О.А. з 30.12.2020 року, заявлені вимоги Державного підприємства «Великоберезнянське лісове господарство» про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Філіп Олександра Адальбертовича не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Державне підприємство «Великоберезнянське лісове господарство» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції. Вважає, її прийнятою з порушенням норм процесуального права. Зокрема, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію щодо юрисдикції спору за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні укладеного ними господарського договору (постанови від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18, від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18). Згідно з висновками Верховного Суду у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності (виключення з відповідного реєстру) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати. Просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 24.06.2021 року у справі №907/464/21 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ФОП Філіп О.А. не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021 головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі № 907/464/21 визначено суддю Т.Б. Бонк, суддів: Г.Т. Кордюк, Н.М. Кравчук.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 року (головуючий-суддя Т.Б. Бонк судді: Г.Т. Кордюк, Н.М. Кравчук) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Великоберезнянське лісове господарство» та вирішено здійснити розгляд справи № 907/464/21 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 2 статті 271, 255 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку із перебуванням у відпустці суддів-членів колегії Кордюк Г.Т. та Кравчук Н.М. склад судової колегії Західного апеляційного господарського суду змінився, що підтверджується витягом з протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 16.08.2021, який наявний в матеріалах справи.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Положеннями статті 147 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши матеріали заяви Державного підприємства «Великоберезнянське лісове господарство» про видачу судового наказу, судом встановлено, що боржником у даному наказному провадженні зазначено фізичну особу Філіп Олександра Адальбертовича , яка втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності.

У відповідності до ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Частиною першою статті 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (стаття 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця Філіп Олександра Адальбертовича (код НОМЕР_1 ) вбачається, що в Єдиному державному реєстрі міститься інформація про припинення суб`єкта господарювання - ФОП Філіп О.А., дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця 30.12.2020 року; номер запису: 001031250; підстава: власне рішення.

Приписами ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Отже, судом встановлено, що Фізична особа-підприємець Філіп Олександр Адальбертович з 30.12.2020 року втратив статус підприємця.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, звертаючись із заявою про видачу наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, та наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до даних правовідносин процедури наказного провадження.

Враховуючи припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Філіп О.А. з 30.12.2020 року, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що заявлені вимоги Державного підприємства «Великоберезнянське лісове господарство» про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Філіп Олександра Адальбертовича не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Разом з тим, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою, як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, заявнику (скаржнику) варто врахувати викладену позицію Великої Палати Верховного Суду на яку останній покликається у поданій апеляційній скарзі у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

Беручи до уваги все вищенаведене, колегія суддів констатує наявність правових підстав для відмови Державному підприємству «Великоберезнянське лісове господарство» у видачі судового наказу про стягнення з боржника - Філіп Олександра Адальбертовича заборгованості у розмірі 67 698,10 грн., на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують обставин, покладених в основу оскаржуваної ухвали суду.

Ухвала господарського суду Закарпатської області від 24.06.2021 у справі № 907/464/21 прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 86, 152, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Великоберезнянське лісове господарство» від 05.07.2021 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 24.06.2021 у справі №907/464/21 - залишити без змін.

3. Справу повернути в Господарський суд Закарпатської області.

4. Судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст. ст. 286 - 289 ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

Суддя С.М. Бойко

Суддя Г.Г. Якімець