ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2627/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №916/2627/21

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригантина." (65082, місто Одеса., вулиця Торгова, будинок 1, 1-А, 1-Б; )

до відповідача: Одеської міської ради (65026, місто Одеса, площа Думська, будинок 1; )

про стягнення 9139,67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригантина." звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради, в якому просить суд стягнути з відповідача 9139,67 грн. заборгованості по внесках на витрати на управління багатоквартирним будинком, з яких: 9069,75 грн. основної заборгованості, 46,68 грн. інфляційного збільшення, 23,24 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що відповідач не виконує свої обов`язки з оплати внесків на управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 1.

Так, позивач зазначає, що 04 липня 2016 року з метою захисту прав співвласників та здійснення належного управління багатоквартирними будинками за адресою м. Одеса, вул. Торгова, 1, 1-А, 1-Б було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бригантина.». З оформленням та підписанням акту списання багатоквартирного будинку від 01 лютого 2019 року з балансу комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто- Франківський» в управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бригантина.» передався багатоквартирний будинок, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 1.

Також, 22.02.2019 були проведені загальні збори ОСББ «Бригантина.», де були затверджені розміри щомісячних внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком у розмірі 4,50 грн. за 1 кв.м. для власників квартир і нежитлових приміщень 1 поверху та 5,24 грн. за кв.м. для власників квартир 2-10 поверхів.

При цьому, позивач зауважує, що територіальна громада м. Одеса в особі Одеської міської ради є власником нежитлового приміщення, загальною площею 69,5 кв.м. в будинку, що розташований за адресою: вул. Торгова, 1, отже, є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Бригантина.».

За ствердження позивача, з моменту передачі будинку в управління ОСББ «Бригантина.» і станом на момент подачі позову відповідач не виконує свої обов`язки з оплати внеску на витрати на управління багатоквартирним будинком, а тому заборгованість відповідача за період з 01.03.2019 по 31.07.2021 становить 9069,75 грн.

Крім того, позивачем було здійснено нарахування 3% річних та збитків від інфляції на суму заборгованості за вказаний період.

21.09.2021 Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було подано до суду пояснення (вх. № 2494/21), де третя особа не погоджується з заявленими позовними вимогами та обставинами, на яких вони ґрунтуються.

Так, ДКВ ОМР зазначає, що відповідно до фактичних обставин нежитлові приміщення підвалу та першого поверху №5 01, загальною площею 69,5 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 1, належать на праві комунальної власності територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Між тим, посилаючись на ЗУ «Про місцеве самоврядування», вказує, що рішенням Одеської міської ради від 17.03.2021 № 137-VIII затверджено положення «Про Департамент комунальної власності Одеської міської ради» у новій редакції пунктом 1.1. якого визначено, що 1.1. Департамент комунальної власності Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради, на який покладено відповідні функції.

Крім того, із посиланням на ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», третя особа зауважує, що у споживачів житлово-комунальних послуг, у разі фактичного їх використання, виникає обов`язок зі сплати житлово комунальних послуг, підставою для виникнення права на отримання (споживання) житлово-комунальних послуг та виникнення зобов`язань з їх оплати є договір.

04.10.2021 від ОСББ «Бригантина.» до суду надійшли додаткові пояснення, де зазначено, що позивач здійснює свою діяльність шляхом самозабезпечення через свої статутні органи - правління, загальні збори, без залучення управителя, а тому застосування положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Крім того, позивач наголошує, що Одеська міська рада є власником нежитлових приміщень загальною площею 69,5 кв.м., які розташовані у багатоквартирному будинку за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 1, а, отже, є співвласником відповідного багатоквартирного будинку, у зв`язку з чим обов`язок Одеської міської ради зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком виникає на підставі імперативної норми спеціального ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», який врегульовує правовідносини між ОСББ та співвласниками.

Позивач звертає увагу на те, що чинне законодавство не містить положень, які б встановлювали обов`язок укладення договору між об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку та співвласниками.

Відзив на позов відповідач суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021 позовна заява вх.№2719/21 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.09.2021р. прийнято позовну заяву (вх.№2719/21) до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2627/21, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без виклику сторін. Залучено до участі у справі Департамент комунальної власності Одеської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду у строк визначений ч. 7 ст. 252 ГПК України з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано у відповідності до вимог ст. 165 ГПК України надати суду відзив на позов.

Частиною 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

За змістом ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

21.09.2021р. від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригантина." надійшло клопотання (вх.№24907/21) про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Заявник, керуючись ст.252 ГПК України, зважаючи на характер правовідносин, які являють собою предмет спору, участь третіх осіб та значення справи для позивача, заявив про необхідність призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін.

28.09.2021 ухвалою Господарського суду Одеської області відмовлено у задоволенні клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бригантина.» (вх.№24907/21 від 21.09.2021р.) про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін по справі №916/2627/21.

Про судовий розгляд справи № 916/2627/21 сторони повідомлялись належним чином шляхом направлення ухвали суду від 03.09.2021 на юридичну адресу відповідачу та третій особи, та на адресу електронної пошти - позивачу.

Одеська міська рада отримала ухвалу суду від 03.09.2021 про відкриття провадження, направлену відповідачу на юридичну адресу, 09.09.2021, про що свідчить підпис представника у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (вх. № 23350/21 від 13.09.2021).

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент комунальної власності Одеської міської ради, також 09.09.2021 отримано ухвалу суду від 03.09.2021 про відкриття провадження у справі № 916/2627/21, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за вх. № 23238/21 від 13.09.2021.

Отже, судом дотримані вимоги процесуального закону щодо належного та своєчасного повідомлення учасників про розгляд даної справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Під час судового розгляду, відповідно до ст.ст. 209, 210 ГПК України, судом були з`ясовані всі обставини на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, а також судом були безпосередньо досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

03.11.2021 судом було постановлено рішення в нарадчій кімнаті у відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, без його проголошення.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Територіальні громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності в цілому належить об`єкт нерухомого майна, що складається з приміщень загальною площею 69,5 кв.м., відображених у технічному паспорті від 30.08.2011, за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 30.01.2012, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.12.2011 № 701.

04.07.2016 створено ОСББ «Бригантина.» (), що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.07.2016.

У пункті 1 розділу І «Загальні положення» Статуту ОСББ «Бригантина.» (в редакції 2019 року) об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень (співвласниками) багатоквартирних будинків № 1, 1-А та 1-Б, що розташовані у місті Одеса по вул. Торгова, відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Розділом 2 статуту визначено, що метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирних будинків та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Крім того, частиною 2 розділу 4 статуту також передбачено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до капітального, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

01.02.2019 комісією, створеною згідно із наказом директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 01.02.2018 № 45 складено Акт про списання багатоквартирного будинку з балансу, щодо списання з балансу вказаного комунального підприємства будинку, розміщеного за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 1. Цей акт 01.02.2019 погоджено директором Департаменту міського господарства Одеської міської ради та затверджено директором КП «ЖКС «Порто-Франковський».

Загальними зборами співвласників ОСББ «Бригантина.» (протокол від 22.02.2019) прийнято рішення про затвердження розрахунку внесків на витрати на управління багатоквартирними будинками ОСББ «Бригантина» на 2019 р., що розташовані за адресами: вул. Торгова, 1, 1-а, 1-б.

Вказаним рішенням Загальних зборів співвласників ОСББ «Бригантина» від 22.02.2019 встановлено, зокрема, внесок для власників нежитлових приміщень у розмірі 4,50 грн. за 1 кв.м. за місяць.

Як вбачається з позовної заяви, звертаючись до суду, позивач зазначає про наявність у відповідача боргу по внескам на витрати з управління багатоквартирним будинком у сумі 9069,75 грн. основного боргу за період з 01.03.2019 по 31.07.2021.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 46,68 грн. та 3% річних у розмірі 23,24 грн.

4. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Відповідно до частини другої статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною першою статті 385 Цивільного кодексу України встановлено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (стаття 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-III).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді.

Згідно до положень ст.6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.

Так, за змістом ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-ІІІ встановлено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників.

Згідно із статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-ІІІ, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-ІІІ передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання, зокрема, має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

У відповідності до ч.3 ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до частин першої, другої статті 4, частини першої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII, власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» також унормовано, що до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. (ст.20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Частиною 3 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Крім того, відповідно до пункту «з» частини другої статті 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII, який набув чинності 01.07.2015, виключено статтю 11 «Утримання житлового комплексу на балансі» з Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-III, в якій, зокрема, були врегульовані питання прийняття ОСББ на власний баланс всього житлового комплексу та забезпечення балансоутримувачем управління ним.

При цьому, приписами частини шостої статті 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII, було доручено Кабінету Міністрів України до 01.07.2015 розробити порядок списання з балансу міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними підприємствами та органами місцевого самоврядування багатоквартирних будинків, у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги. якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 76 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Отже, належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

У той же час, ч. 1 ст. 77 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 р. у справі № 909/327/18).

Як встановлено судом, спір у даній справі стосується правовідносин, що виникли між ОСББ, в управлінні якого перебуває майно, що належить співвласникам багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , та Одеською міською радою, як власником нежитлового приміщення у зазначеному будинку, щодо оплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком.

Враховуючи правові позиції сторін, суд зазначає, що предметом доведення в рамках даної справи, перш за все, є наявність у позивача правового статусу балансоутримувача спірного майна та наявність у відповідача обов`язку зі сплати заявлених відповідачем до стягнення грошових коштів, з огляду на що суд вказує наступне.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", згідно зі статтею 1 якого, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеною обставину наявності у позивача статусу організації, яка забезпечує належне утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, суд враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 906/884/19, згідно із яким, прийняті відповідно до статуту рішення загальних зборів об`єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов`язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Водночас, доказів визнання недійсним рішення про затвердження розрахунку внесків на витрати на управління багатоквартирними будинками ОСББ «Бригантина.» матеріали справи не місять.

А відтак, саме на Одеську міську раду покладається обов`язок зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком.

Враховуючи наведене у сукупності, відповідні рішення загальних зборів ОСББ «Бригантина.», якими в тому числі затверджений розрахунок щомісячних внесків на витрати на управління багатоквартирними будинками, є обов`язковими для Одеської міської ради, як власника нежитлового приміщення (об`єкти цивільного захисту) 69,5 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 , яка в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного їй майна та зобов`язана виконувати прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ.

Судом встановлено, що ОСББ «Бригантина.» має повноваження на управління цим будинком з дати підписання вищевказаного Акта про списання будинку з балансу, а саме, з 01.02.2019. І при цьому, не повинно бути балансоутримувачем цього будинку.

При цьому, з огляду на те, що обов`язок зі сплати внесків виникає виключно на основі рішення загальних зборів, статуту ОСББ та статей 10, 15, 16, 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-III, у даному випадку, не є необхідним укладання будь-якого письмового договору з відповідачем.

Також, з огляду на наявний предмет спору вимогу про стягнення заборгованості по внескам, а також на підстави позову виникнення обов`язку на підставі рішення загальних зборів, статуту ОСББ та статей 10, 15, 16, 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-III, не входять до предмету доказування у цій справі обставини формування розміру і складової цих внесків та проведення позивачем діяльності із забезпечення відповідача житлово-комунальними послугами, з понесенням відповідних витрат.

За приписами частини другої статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не є предметом регулювання цього закону відносини, які виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення на підставі статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

З огляду на наведене, господарський суд звертає увагу на те, що позивач не надає послуги по обслуговуванню будинку, співвласники сплачують ОСББ не за надані послуги, а внески на відшкодування витрат на управління будинком.

Оскільки, ОСББ «Бригантина.» має повноваження на управління будинком з 01.02.2019, а Загальними зборами співвласників ОСББ «Бригантина.» від 22.02.2019 прийнято рішення про затвердження розрахунку щомісячних внесків на витрати на управління багатоквартирними будинками ОСББ «Бригантина.» на 2019 р., суд вважає правомірним нарахування цих внесків за період з березня 2019 року по липень 2021 року.

При цьому у разі відмови співвласника сплачувати встановлені внески і платежі об`єднання має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 та частина 1 статті 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Крім того, суд наголошує, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, які б могли бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язання з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Відтак, на підставі викладеного, суд вважає такими, що обґрунтовані та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком в розмірі 9069,75 грн.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 9069,75 грн. відповідачем відповідно до положень ст. 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає, що за змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши надані позивачем розрахунки відсотків річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що вони виконані арифметично вірно, відтак вимога про стягнення з відповідача 23,24 грн 3% річних та 46,68 грн інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Таким чином, оцінюючи наявні докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСББ «Бригантина.» обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі.

При здійсненні вищевказаних висновків суд враховує, що ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При розподілі судових витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн. покладаються на відповідача відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 86, 129, 202, 232, 233, 236-240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Одеської міської ради (65026, місто Одеса, площа Думська, будинок 1; ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригантина." (65082, місто Одеса., вулиця Торгова, будинок 1, 1-А, 1-Б; ) заборгованість в розмірі 9069 (дев`ять тисяч шістдесят дев`ять) грн. 75 коп., інфляційні втрати в розмірі 46 (сорок шість) грн. 68 коп., 3% річних в розмірі 23 (двадцять три) грн. 24 коп. та витрати на оплату судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України.

Наказ видати відповідно до ст.327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2021 р.

Суддя О.В. Цісельський