РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2021Справа № 910/12955/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ХВНК», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Константа Холдинг"», м. Київ

про стягнення 121 984,78 грн,

Представники сторін:

від позивача: Веремєєв О.О.;

від відповідача: Глова Н.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ХВНК» (далі - ТзОВ «ХВНК»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Константа Холдинг"» (далі - ТзОВ «ТД "Константа Холдинг"»/відповідач) про стягнення 121 984,78 грн, у тому числі: 109 138,44 грн - основного боргу, 9 943,07 грн - пені та 2 903,27 грн - інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором постачання №13/07/20 від 13.07.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.08.2021 позовну заяву ТзОВ «ХВНК» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

31.08.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.09.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.09.2021 до суду подано відповідачем відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

У поданому відзиві на позовну заяву ТзОВ «ТД "Константа Холдинг"» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що у нього не виникло обов`язку з оплати поставленого товару, оскільки позивачем не зареєстровано податкові накладні, що згідно з умовами договору є підставою для відстрочення оплати.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.09.2021 клопотання ТзОВ «ТД "Константа Холдинг"» про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін задовольнив, судове засідання призначив на 04.10.2021.

04.10.2021 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог, в якій ТзОВ «ХВНК» просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 84 138,44 грн, пеню у розмірі 9 943,07 грн та інфляційні втрати у розмірі 2 903,27 грн.

Крім того, позивачем подано відповідь на відзив, в якій ТзОВ «ХВНК» зазначає, що невиконання або неналежне виконання таких умов договору, як нездійснення реєстрації податкової накладної, не є порушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для покладення на продавця господарської відповідальності у вигляді оперативно-господарських санкцій, відтак посилання відповідача на нереєстрацію трьох податкових накладних є ухиленням від сплати заборгованості за поставлений товар.

04.10.2021 у судовому засіданні позивач подав клопотання про зменшення позовних вимог, в якому просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 71 638,44 грн, при цьому позовні вимоги щодо стягнення пені та інфляційних втрат залишилися без змін.

04.10.2021 суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та оголосив перерву в судовому засіданні до 25.10.2021.

25.10.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів часткової оплати заборгованості.

25.10.2021 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 01.11.2021.

01.11.2021 у судове засідання з`явилися представники сторін.

Зокрема, представник ТзОВ «ХВНК» позовні вимоги підтримав у повному обсязі з урахування заяви про зменшення позовних вимог.

Представник ТзОВ «ТД "Константа Холдинг"» проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Так, з долучених відповідачем платіжних доручень № 6858 від 19.10.2021 та № 6897 від 20.10.2021 вбачається, що ТзОВ «ТД "Константа Холдинг"» після звернення ТзОВ «ХВНК» з цим позовом до суду та після подачі позивачем заяви про зменшення позовних вимог, частково здійснило оплату в загальній сумі 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що позивач звернувся до суду з цим позовом 05.08.2021, при цьому, як зазначено вище, під час судового провадження відповідачем частково сплачено заборгованість у розмірі 10 000,00 грн, а тому суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в цій частині, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Отже, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 61 638,44 грн, пені в сумі 9 943,07 грн та інфляційних втрат у розмірі 2 903,27 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХВНК» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Константа Холдинг"» (далі - покупець) укладено договір постачання №13/07/20, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити й передати у власність покупця кормові добавки, зокрема вапняк, а покупець прийняти та оплатити поставлений товар у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1.2. договору найменування, асортимент, вартість за одиницю, кількість, якість, умови поставки, строк оплати товару покупцем обумовлюються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору та товарно-супровідних документах на кожну партію товару.

У відповідності до умов п. 3.1. договору дата та умови поставки, найменування та кількість кожної окремої партії товару визначаються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору.

Ціна по кожному найменуванню і на кожну партію товару вказується у специфікаціях до даного договору та в накладних на кожну партію товару. Зміна ціни товару допускається за узгодженням сторонами (п. 4.1. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору оплата за товар здійснюється покупцем наступним чином, якщо іншого не передбачено у специфікаціях:

- 60% передоплата грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі виставленого рахунка шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника;

- повний розрахунок за поставлений товар буде здійснюватися на підставі виставленого рахунка протягом 30 календарних днів з моменту відвантаження товару.

Загальна сума даного договору визначається сумою усіх специфікацій або видаткових накладних за період дії даного договору.

Пунктом 4.5. договору передбачено, що постачальник зобов`язаний скласти та зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування податкової накладної у ЄРПН з урахуванням граничних строків, викладених у п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

У п. 4.6. договору сторони погодили, що в разі нереєстрації податкової накладної в граничні строки з будь-яких підстав, покупець має право затримати (притримати) оплату товару у розмірі 20% вартості незареєстрованої податкової накладної чи з наступних поставок за даним договором. В разі проведення покупцем повної оплати, постачальник зобов`язаний повернути покупцю 20% вартості незареєстрованої податкової накладної до моменту реєстрації податкової накладної в ЄРПН, до наявності статусу документа «Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві», що не буде являтись порушенням з боку покупця по оплаті поставленого товару.

Згідно п. 6.2. договору у випадку порушення строків оплати за поставлений товар покупець вплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення оплати.

Даний договір набирає сили з моменту його підписання уповноваженими на те особами і діє до 31.12.2020 (п. 9.1. договору).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що упродовж дії договору позивач поставляв товар, а відповідач приймав його та здійснював оплату, проте не у повному обсязі, внаслідок чого у відповідача постійно існувала заборгованість.

Так, станом на 16.02.2021 у відповідача була заборгованість у розмірі 143 350,12 грн, що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків та не заперечувалося представником відповідача у судовому засіданні.

В подальшому, між сторонами були підписані специфікації № 13 від 22.02.2021, № 14 від 02.03.2021, № 15 від 16.03.2021, № 16 від 08.04.2021, № 17 від 23.04.2021, в яких сторони погодили поставки товару, їх кількість та ціну.

Отже, у період з 22.02.2021 по 23.04.2021 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 605 788,32 грн, що підтверджується видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково в сумі 687 500,00 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень та банківськими виписками, які також містяться в матеріалах справи.

Відтак, станом на день розгляду цієї справи по суті заборгованість відповідача перед позивачем складає 61 638,44 грн, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується представником відповідача.

Разом із тим, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що позивачем в порушення п. 4.5. та 4.6. договору, не зареєстровано три податкові накладні, внаслідок чого ТзОВ «ТД "Константа Холдинг"» має право затримати (притримати) оплату товару у розмірі 20% вартості незареєстрованих податкових накладних.

З наданих відповідачем копій квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних вбачається, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних № 16072020 з порядковим номером 12 на суму 50 000,00 грн, № 22072020 з порядковим номером 22 на суму 77 719,44 грн та № 10082020 з порядковим номером № 10 на суму 53 537,46 грн зупинена.

Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань з повної оплати поставленого товару, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення основного боргу у розмірі 61 638,44 грн, а також за період з 16.02.2021 по 26.07.2021 нараховує на суму боргу пеню у розмірі 9 943,07 грн та інфляційні втрати у розмірі 2 903,27 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судових засіданнях всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом вище встановлено, що 13.07.2020 між позивачем та відповідачем укладено договір постачання №13/07/20, відповідно до якого позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 749 138,44 грн.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що відповідач за поставлений товар розрахувався частково у розмірі 687 500,00 грн, внаслідок чого у ТзОВ «ТД "Константа Холдинг"» утворилась заборгованість в сумі 61 638,44 грн.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 4.2. договору оплата за товар здійснюється покупцем наступним чином, якщо іншого не передбачено у специфікаціях: 60% передоплата грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі виставленого рахунка шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника; повний розрахунок за поставлений товар буде здійснюватися на підставі виставленого рахунка протягом 30 календарних днів з моменту відвантаження товару.

Разом із тим, пунктом 4.5. договору сторони передбачили, що постачальник зобов`язаний скласти та зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування податкової накладної у ЄРПН з урахуванням граничних строків, викладених у п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

У п. 4.6. договору сторони погодили, що в разі нереєстрації податкової накладної в граничні строки з будь-яких підстав, покупець має право затримати (притримати) оплату товару у розмірі 20% вартості незареєстрованої податкової накладної чи з наступних поставок за даним договором. В разі проведення покупцем повної оплати, постачальник зобов`язаний повернути покупцю 20% вартості незареєстрованої податкової накладної до моменту реєстрації податкової накладної в ЄРПН, до наявності статусу документа «Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві», що не буде являтись порушенням з боку покупця по оплаті поставленого товару.

З наведеного вбачається, що сторони, керуючись принципами свободи договору, погодили, що в разі нереєстрації податкової накладної в граничні строки з будь-яких підстав, покупець має право затримати (притримати) оплату товару у розмірі 20% вартості незареєстрованої податкової накладної.

Судом встановлено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних № 16072020 з порядковим номером 12 на суму 50 000,00 грн, № 22072020 з порядковим номером 22 на суму 77 719,44 грн та № 10082020 з порядковим номером № 10 на суму 53 537,46 грн зупинена, що також не заперечувалось в судовому засіданні представником позивача.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість затримання відповідачем здійснення оплати за поставлений товар по наведеним вище трьом податковим накладним на суму 36 251,37 грн, що становить 20% вартості незареєстрованих податкових накладних.

Таким чином, заборгованість ТзОВ «Торговий дім "Константа Холдинг"» перед ТзОВ «ХВНК» складає 25 387,07 грн (61 638,44 грн (основний борг) - 36 251,37 грн (20% вартості незареєстрованих податкових накладних).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене, суд дійшов висновку, що ТзОВ «ТД "Константа Холдинг"» порушено умови договору постачання №13/07/20 від 13.07.2020 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості у розмірі 25 387,07 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 9 943,07 грн, нараховану на суму боргу з урахуванням здійснення відповідачем часткової оплати заборгованості за період з 16.02.2021 по 26.07.2021 та інфляційні втрати у розмірі 2 903,27 грн, нараховані на суму боргу у розмірі 223 328,74 грн за період з 12.05.2021 по 16.05.2021.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 6.2. договору у випадку порушення строків оплати за поставлений товар покупець вплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення оплати.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та встановив, що ТзОВ «ХВНК» не враховано, що у відповідача до реєстрації податковим органом трьох податкових накладних, по яким зупинена реєстрація, відсутній обов`язок з оплати поставленого товару, внаслідок чого позивачем невірно визначено розмір боргу, на який нараховується пеня.

Так, за розрахунком суду обґрунтованою до стягнення є сума пені у розмірі 9 918,03 грн.

Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, та встановив, що позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за період з 12.05.2021 по 16.05.2021.

Так, суд зазначає, якщо погашення заборгованості, здійсненого з 1-го до 15-го дня відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без урахування цього місяця, а якщо з 16-го до 31-го дня місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця, при цьому якщо в індексованому періоді набирається не менше п`ятнадцяти днів.

Отже, приймаючи до уваги, що нарахування інфляційних втрат здійснено до 16 числа травня місяця та ураховуючи, що їх обчислено менше ніж за п`ятнадцять днів, суд відмовляє у задоволенні цієї вимоги.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Щодо вимоги «ХВНК» про стягнення з ТзОВ «ТД "Константа Холдинг"» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2021, укладений між Адвокатським бюро «Голиков та партнери» та ТзОВ «ХВНК», акт приймання-передачі послуг від 26.07.2021 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2021, відповідно до якого адвокатським бюро надано послуги на загальну суму 15 000,00 грн.

Так, відповідно до п. 6 акту приймання-передачі послуг від 26.07.2021, за домовленістю сторін, оплата за надані послуги здійснюється з відстроченням платежу терміном на 6 місяців з моменту надання послуг, але не пізніше ніж набуття законної сили рішенням суду першої інстанції по судовій справі за позовом ТзОВ «ХВНК» до ТзОВ «ТД "Константа Холдинг"».

Отже, з наведеного вбачається, що позивачем надано суду докази витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі.

Разом із тим, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог та закриття провадження у справі в частині стягнення 10 000,00 грн, відповідно підлягає частковому задоволенню вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам з урахуванням закриття провадження у справі в частині стягнення 10 000,00 грн.

Водночас, суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про зменшення розміру витрат на професійна правничу допомогу до суми 1 000,00 грн, оскільки дослідивши акт приймання-передачі послуг від 26.07.2021, суд дійшов висновку що сума витрат на професійну правничу допомогу, надану Адвокатським бюро «Голіков та партнери», відповідає критерію реальності та співмірності цих витрат.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХВНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Константа Холдинг"» в частині стягнення основного боргу в розмірі 10 000,00 грн - закрити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ХВНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Константа Холдинг"» в частині стягнення основного боргу в розмірі 61 638,44 грн, пені в сумі 9 943,07 грн та інфляційних втрат в розмірі 2 903,27 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Константа Холдинг"» (01001, місто Київ, провулок Шевченка, будинок 13, квартира 44; ідентифікаційний код 43533211) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХВНК» (04116, місто Київ, провулок Тбіліський, будинок 4/10; ідентифікаційний код 43036852) 25 387 (двадцять п`ять тисяч триста вісімдесят п`ять) грн 07 коп. - основного боргу, 9 918 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн 03 коп. - пені, 6 268 (шість тисяч двісті шістдесят вісім) грн 78 коп. - витрат на професійну правничу допомогу та 948 (дев`ятсот сорок вісім) грн 61 коп. - судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 04.11.2021.

Суддя В.В. Бондарчук