ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.11.2021 Справа № 905/1221/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Зеленському Б.О. -

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", м.Київ (ідентифікаційний код юридичної особи 40658146)

до відповідача: ОСОБА_1 , м. Донецьк (РНОКПП НОМЕР_1 )

третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватне підприємство "Снабсервіс", м. Донецьк (ідентифікаційний код юридичної особи 30872629)

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

за участю представників

від позивача: Мордак І.С. - адвокат,

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного підприємства "Снабсервіс", про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 32/1-1-2-22-Іп-33 від 29.04.2013, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соболєвою В.Л. та зареєстрованим в реєстрі за №2317, а саме: приміщення кафе з літнім майданчиком площею 338,7 кв.м. у будівлі банка з офісами та кафе літ.А-4, літ.А-2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту Приватного підприємства «Снабсервіс» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» за кредитним договором (відзивна кредитна лінія) № 32/1-1-1-22 від 22.04.2013 у сумі 1.500.000,00грн. та визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст.ст. 526, 546, 572, 575, 583, 589, 610, 625, 626, 629, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 7, 11, 39, 41 Закону України «Про іпотеку».

На підтвердження вимог надано суду: кредитний договір (відзивна кредитна лінія) № 32/1-1-1-22 від 22.04.2013, заяви про надання кредитних коштів, меморіальні ордери, платіжні доручення, протокол електронного аукціону № UA-EA-2019-03-25-000056-b від 03.04.2019, договір № 04 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06.05.2019, витяг з реєстру відступлених прав вимоги до договору № 04 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06.05.2019, платіжне доручення № 16516687 від 17.04.2019, іпотечний договір № 32/1-1-2-22-Іп-33 від 29.04.2013, рішення ОСОБА_1 щодо передачі майна в іпотеку від 09.04.2013, заява ОСОБА_2 щодо згоди на іпотеку від 29.04.2013, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 17140088 від 20.12.2007, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 3092644 від 29.04.2013, договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 06.05.2019, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 233158499 від 19.11.2020, правовстановлюючі та статутні документи учасників справи, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 02.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1221/21; постановлено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання; визначено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов`язковою.

Підготовче провадження відкладалось та оголошувались перерви, строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів (до 02.11.2021).

Ухвалою від 12.10.2021 закрито підготовче провадження у справі № 905/1221/21; призначено розгляд справи по суті на 04.11.2021; визнано явку уповноважених представників сторін у судове засідання не обов`язковою.

Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений під розписку.

Для відповідача та третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача розміщені відповідні оголошення про рух справи на офіційній сторінці суду в мережі Інтернет веб-порталу "Судова влада України", як це визначено п.21 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України (особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції").

В судове засідання, що відбулось 04.11.2021, з`явився представник позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач та третя особа своїх представників не направили. На дату судового засідання від відповідача відзив, а від третьої особи пояснення по суті спору не надійшли, про причини або намір вчинити відповідні дії не повідомлено.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

Оскільки у даній справі явка уповноважених представників сторін обов`язковою не визнавалась, сторони повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, тому неявка таких представників не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Софійський», (далі - «Банк») та Приватним підприємством «Снабсервис» (далі - ПП «Снабсервис», або «Третя особа», або «Позичальник») укладений Кредитний договір (відзивна кредитна лінія) №32/1-1-1-22 (надалі - «Кредитний договір») у відповідності до умов якого Банк відкриває третій особі інвестиційній кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії лімітом 30.000.000,00 грн. (тридцять мільйонів гривень) на фінансування придбання нового обладнання, нематеріальних активів, земельних ділянок будівництва, реконструкції нерухомості та поповнення обігових коштів, зі сплатою 10,0% річних. Строк повернення кредиту 22 квітня 2020 року. (арк.справи 124)

Відповідно до п. 3.3.1 розділу 3 Кредитного договору Позичальник зобов`язався використати кредит виключно на цілі зазначені в п. 1.1. Договору та повернути кредит не пізніше строків, зазначених в п. 1.2. Кредитного договору.

Пунктами 2.3., 2.4 Кредитного договору сторонами встановлено, що відсотки за користування Кредитом нараховуються Банком на фактично отриману Позичальником суму кредиту за фактичний строк користування ним, з дня видачі кредиту по день повернення кредиту. Позичальник сплачує нараховані відсотки в валюті кредиту щомісячно у строк не пізніше останнього робочого дня поточного місяця та в день повернення кредиту, шляхом здійснення безготівкових платежів або готівкою на рахунок Банку.

У відповідності до умов Кредитного договору (п.1.4), Банк здійснив видачу кредиту Позичальнику в повному обсязі в межах суми зазначеної в п.1.1 Кредитного договору і на підставі письмових заяв Позичальника від 25.04.2013 вих.№25042013 та від 26.04.2013 вих.№26042013, шляхом перерахування кредитних коштів в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника в Банку для оплати на користь ПП «ВКФ «ВАН» за ГСМ згідно договору № 11.4-ТМЦ від 11.04.2013, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами № 6801 від 25.04.2013 на суму 15.000.00,00 грн. (п`ятнадцять мільйонів гривень) та № 7164 від 26.04.2013 на суму 15.000.00,00 грн. (п`ятнадцять мільйонів гривень), а також платіжними дорученнями № 3 від 25.04.2013 на суму 15.000.00,00 грн. (п`ятнадцять мільйонів гривень) та № 4 від 26.04.2013 на суму 15.000.00,00 грн. (п`ятнадцять мільйонів гривень), а Позичальник прийняв відповідну суму, тим самим Банк повністю виконав свої зобов`язання за Кредитним договором (арк.справи 13-18).

29 квітня 2013 року у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 (надалі - «Відповідач», або «Іпотекодавець») укладено Іпотечний договір №32/1-1-2-22-Іп-33 (надалі - «Іпотечний договір») посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соболевою В.Л. та зареєстрований в реєстрі за №2317 (арк.справи 27-39, 120-123), згідно з яким в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором у іпотеку Банку передано нерухоме майно (далі - «Предмет іпотеки»), а саме: приміщення кафе з літнім майданчиком площею 338,7 кв.м. у будівлі банка з офісами та кафе літ. А-4, літ А-2, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності Іпотекодавцю відповідно до рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 27.11.2007р. по справі 2-2209/07, зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП БТІ м.Донецька 20.12.2007р. за реєстраційним номером 21515240 номер запису: 9319 в книзі: 15чн, що підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №17140088. Реєстраційний номером об`єкту нерухомого майна 1. Вартість об`єкта нерухомості (вартість предмету іпотеки) визначена за згодою сторін і складає 44.892.572,00 грн. (сорок чотири мільйони вісімсот дев`яносто дві тисячі п`ятсот сімдесят дві гривні 00 коп.). (пункти 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1. Іпотечного договору, іпотека відповідно до цього договору забезпечує повне виконання грошових зобов`язань, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з Кредитного договору про надання відзивної невідновлювальної кредитної лінії №32/1-1-1-22 від 22.04.2013р. та укладених між Іпотекодержателем та ПП «Снабсервіс», з будь-якими змінами до нього.

Відповідно до п. 2.2 Іпотечного договору, Іпотекодержатель також має право задовольнити за рахунок Предмета іпотеки свої вимоги щодо: відшкодування витрат, спричинених пред`явленням вимоги за Кредитним договором та/або зверненням стягнення на Предмет іпотеки; відшкодування витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки; сплати неустойки відповідно до Кредитного договору; сплати процентів за кредитом відповідно до умов Кредитного договору; повернення суми кредиту відповідно до умов кредитного договору; відшкодування витрат та збитків, завданих порушенням умов Кредитного договору та/або цього Договору.

У відповідності до Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором задовольнити їх за рахунок майна, що є предметом цього договору.

Матеріали справи свідчать, що 03.04.2019 відбувся електронний аукціон з реалізації кредитного портфелю ПАТ «Банк Софійський»: прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з юридичними особами, у кількості 39 позицій, дебіторської заборгованості у кількості 289 позицій та основних засобів (офісна та комп`ютерна техніка) в кількості 35 одиниць, в т.ч. прав вимоги за Кредитним договором про надання відзивної кредитної лінії №32/1-1-1-22 від 22.04.2013р. укладений з ПП «Снабсервис».

Відповідно до протоколу електронних торгів №UА-ЕА-2019-03-25-000056-b від 03.04.2019р. переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «ФК «Форінт», або «Позивач», або «Новий кредитор»), код в (арк.справи 19).

ПАТ «Банк Софійський» та ТОВ «ФК «Форінт», керуючись статтями 6, 512-519, 627, 632, 656 Цивільного кодексу України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UА-ЕА-2019-03-25-000056-b від 03.04.2019р., уклали Договір №04 від 06.05.2019 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (далі - «Договір») (арк.справи 21-25)

Відповідно до пункту 2.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває право вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, в тому числі права вимоги до ПП «Снабсервіс», що виникли на підставі Кредитного договору (відзивна кредитна лінія) № 32/1-1-1-22 від 22.04.2013р. (позиція № 16 в Додатку № 1), включаючи права вимоги до їх правонаступників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли їх обов`язки за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Згідно пункту 2.2 Договору Новий кредитор в день укладання Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору набуває усі права кредитора до Боржників, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за кредитними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах вказаних у Додатку №1 до Договору.

Розмір Прав вимоги, які перейшли до Нового кредитора, вказані у Додатку №1 Договору, в тому числі Права вимоги до ПП «Снабсервис» () що виникли на підставі Кредитного договору про надання відзивної кредитної лінії №32/1-1-1-22 від 22.04.2013р. (позиція №16 в Додатку №1) у розмірі 40.282.191,77 (сорок мільйонів двісті вісімдесят дві тисячі сто дев`яносто одна) гривня 77 копійок, з яких:

30.000.000,00 грн. (тридцять мільйонів гривень) - основна заборгованість по тілу кредиту, станом на 06.05.2019 року, у валюті кредиту;

10.282.191,77 грн. (десять мільйонів двісті вісімдесят дві тисячі сто дев`яносто одна гривня 77 коп.) - заборгованість за нарахованими процентами за кредитом, станом на 06.05.2019 року, у валюті кредиту.

За права вимоги, що відступаються за Договором та є складовою частиною пулу активів, які є предметом відкритих торгів (аукціону), результати якого оформлені протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-03-25-000056-b від 03.04.2019, Новий кредитор сплатив Банку грошові кошти у сумі 2.817.234,61 грн. у повному обсязі відповідно до пункту 4.1. Договору. Оплата Новим кредитором Банку грошових коштів у сумі 2.817.234,61 грн. підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 16516687 від 17.04.2019, лот №F30GL41933 (арк.справи 26).

Таким чином, сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за Договором №04 від 06.05.2019р., відповідно до статей 6, 512-519, 627, 632, 656 ЦК України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а ПАТ «Банк Софійський» відступив права вимоги за Кредитним договором (відзивна кредитна лінія) №32/1-1-1-22 від 22.04.2013р., який укладений з ПП «Снабсервис» (), зі змінами і доповненнями та укладеними додатковими угодами до нього, а отже вибув із правовідносин за вказаними кредитним договором.

У подальшому, у зв`язку з укладанням Договору №04 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06.05.2019, між ПАТ «Банк Софійський» та ТОВ «ФК «Форінт» 06.05.2019р. було укладено Договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №1192, згідно якого, в числі інших, ПАТ «Банк Софійський» було відступлене ТОВ «ФК «Форінт» право вимоги за Іпотечним договором №32/1-1-2-22-Іп-33 від 29.04.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Донецької міського нотаріального округу Соболевою В.Л. та зареєстровано в реєстрі за №2317 (арк.справи 40-46).

Відповідно до п. 2.1., 2.2. Договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 06.05.2019р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №1192, Права за Договорами іпотеки вважаються переданими (відступленими) ПАТ «Банк Софійський» до ТОВ «ФК «Форінт» з моменту підписання цього Договору. З моменту передання (відступлення) прав за Договорами застави ТОВ «ФК «Форінт» змінює ПАТ «Банк Софійський» у правовідносинах, які склалися між ними та іпотекодавцями за Договорами іпотеки.

На підставі Договору відступлення прав вимоги за Іпотечними договорами 06.05.2019р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №1192, ПАТ «Банк Софійський» відступив та передав, а ТОВ «ФК «Форінт» прийняв та набув права за Іпотечним договором. До записів у Державному реєстрі іпотеки та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесені зміни до відомостей про суб`єктів, а саме зазначено Іптекодержателем ТОВ «ФК «Форінт», код в (арк.справи 47).

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За відсутності в матеріалах справи доказів визнання недійсними Іпотечного договору №32/1-1-2-22-Іп-33 від 29.04.2013р., Договору №04 від 06.05.2019р. про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та Договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 06.05.2019р., суд виходить з принципу правомірності правочину.

Як вказує позивач, а відповідач та третя особа у даній справі не спростовують, що Позичальником (ПП «Снабсервис») отримані кредитні кошти у встановлений строк (22 квітня 2020 року) повернуті не були. Заборгованість за Кредитним договором складає 40.282.191,77 грн. (сорок мільйонів двісті вісімдесят дві тисячі сто дев`яносто одна гривня 77 коп.), з яких: 30.000.000,00 грн. (тридцять мільйонів гривень) - основна заборгованість по тілу кредиту, станом на 06.05.2019 року, у валюті кредиту; 10.282.191,77 грн. (десять мільйонів двісті вісімдесят дві тисячі сто дев`яносто одна гривня 77 коп.) - заборгованість за нарахованими процентами за кредитом, станом на 06.05.2019 року, у валюті кредиту.

Матеріали справи не містять доказів у підтвердження протилежного та вищенаведених висновків суду.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1 та 3 ст. 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Закон України "Про іпотеку" є спеціальним законом, який регулює відносини у сфері застави нерухомого майна - іпотеки.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

Згідно п. 7.1. Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем всіх або окремих зобов`язань, що забезпечені іпотекою згідно статтею 2 цього Договору, та в інших випадках, передбачених Кредитним договором вимагати дострокового виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, а в разі їх невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки.

За умовами абз.2 п.7.1 Іпотечного договору, звернення стягнення на Предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю Сторін про задоволення вимог Іпотекодержателя, згідно умов пп.7.2.1, 7.2.2 п.7.2 цього Договору. Право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, визначених цим Договором, належить Іпотекодержателю.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Суд враховує, що Предмет іпотеки за Іпотечним договором №32/1-1-2-22-Іп-33 від 29.04.2013 (приміщення кафе з літнім майданчиком площею 338,7 кв.м. у будівлі банка з офісами та кафе літ. А-4, літ А-2) знаходиться за адресою: м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Федора Зайцева, буд. 46В.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого входить м. Донецьк.

На виконання Указу Президента України від 14.11.2014 року №875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також постанови КМ України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» рішенням ДП «Укрпошта» від 27.11.2014 було зупинено приймання і доставка поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, в т.ч. і до міста Донецька. На офіційному Інтернет-сайті АТ «Укрпошта» міститься відповідне оголошення.

На момент розгляду даної справи місцем реєстрації як іпотекодавця (відповідача), так і позичальника (третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача) є місто Донецьк. Контроль над деякими територіями Донецької області, зокрема міста Донецька, органами української державної влади не відновлено. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, норму ч.1 ст.35 Закону про іпотеку позивачем не було виконано з поважних причин. Позаяк, відсутність вимоги, встановленої частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду.

Суд також враховує, що відповідно до ст. 9 Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зокрема зупиняється дія статті 38 Закону України "Про іпотеку" у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.

Водночас, зупинення реалізації права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, яке передбачене наведеною нормою, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово зупиняє можливість здійснювати реалізацію предмета іпотеки.

У відповідності до статті 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про іпотеку", реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Позивач у позовній заяві просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту за Кредитним договором (відзивна кредитна лінія) № 32/1-1-1-22 від 22.04.2013р. в сумі 1.500.000,00 грн. (один мільйон п`ятсот тисяч гривень 00 коп.) та визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

З наявного у справі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомо, що інформація щодо прав інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки відсутня.

З урахуванням наведеного вище, суд прийшов до висновку провести реалізацію іпотечного майна шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановленої Законом України "Про виконавче провадження", тобто без визначення у резолютивній частині рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 129, 232, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 32/1-1-2-22-Іп-33 від 29.04.2013, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соболєвою В.Л. та зареєстрованим в реєстрі за №2317, а саме: приміщення кафе з літнім майданчиком площею 338,7 кв.м. у будівлі банка з офісами та кафе літ.А-4, літ.А-2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту Приватного підприємства «Снабсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи 30872629) перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (ідентифікаційний код юридичної особи 40658146) за кредитним договором (відзивна кредитна лінія) № 32/1-1-1-22 від 22.04.2013 у сумі 1.500.000,00 грн. (один мільйон п`ятсот тисяч гривень 00 коп.) та визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення підписано 04.11.2021.

Суддя Н.В. Величко