ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Справа № 924/1098/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Маціщук А.В.

суддя Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Стафійчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 21.07.2021 р. у справі №924/1098/20 (суддя Танасюк О.Є., повний текст ухвали складено 23.07.2021 року)

за позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1"

про стягнення 2 300 195,94 грн.

за участі представників:

позивача - Янкевич Л.Д.,

відповідача - Гавриленко Р.В.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.03.2021р., яке залишено в силі постановою Північно-західного апеляційного суду від 24.05.2021р., позов акціонерного товариства „Оператор газорозподільної системи „Хмельницькгаз до товариства з обмеженою відповідальністю „Агропартнер-1 про стягнення 2300195,94 грн., з яких: 2163976,24 грн. заборгованість за послуги з розподілу природного газу, 7404,67 грн. інфляційні втрати, 23122,37 грн. 3% річних, 105692,66 грн. пеня задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Агропартнер-1 на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" 2163976,24 грн. заборгованості за послуги з розподілу природного газу, 32459,64 грн. витрат по оплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.10.2021 року рішення господарського суду Хмельницької області від 02.03.2021р. та постанову Північно-західного апеляційного суду від 24.05.2021р. залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.07.2021 р. у справі №924/1098/20 відмовлено в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1" від 14.06.2021 р. про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 02.03.2021 р. у справі №924/1098/20 за нововиявленими обставинами з підстави визначеної пунктом 1 частини 2 статті 320 ГПК України. Рішення господарського суду Хмельницької області від 02.03.2021 р. у справі №924/1098/20 залишено в силі.

В обґрунтування ухвали, судом першої інстанції зазначено, зокрема, що при розгляді даної справи судом було зроблено висновок про відсутність доказів звернення відповідача до позивача із заявою про внесення змін до договору розподілу природного газу від 28.12.2015р. у зв`язку з відключенням окремих газових приладів. При цьому, судом встановлено, що сторонами не вносилися зміни до договору розподілу природного газу в частині персоніфікованих даних, зокрема, щодо вузлів обліку споживача. Таким чином, навіть за наявності в матеріалах справи листа ТОВ „Агропартнер-1 від 01.11.2019р. №1832, даний доказ не спростував би факту невнесення сторонами змін до договору розподілу природного газу в частині персоніфікованих даних, зокрема, щодо вузлів обліку споживача.

Також під розгляду справи №924/1098/20 судом не встановлено факту подання відповідачем заяви про остаточне припинення користування природним газом та ініціювання припинення договору. Враховуючи, що відповідач не припинив користування природним газом, а також не звільнив приміщення за адресою: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Центральна, 4 а, суд дійшов висновку, що договір розподілу природного газу від 28.12.2015р. укладений між сторонами, не є припиненим. З огляду на викладене, навіть за наявності під час вирішення спору у справі №924/1098/20 доказів, які на думку заявника є нововиявленими обставинами, такі докази не спростовують фактів, які було покладено в основу судового рішення та врахування їх судом не вплинуло б на остаточні висновки суду і не мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати. Прийняти нове рішення, яким задоволити заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1" від 14.06.2021 р. про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 02.03.2021 р. з підстави визначеної пунктом 1 частини 2 статті 320 ГПК України, скасувавши рішення господарського суду Хмельницької області від 02.03.2021 р. у справі №924/1098/20.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, зокрема, що нововиявлені обставини свідчать про відсутність у відповідача по справі в період 2020 року об`єктів газоспоживання, які були приєднанні до мережі позивача, а оскільки Кодекс ГРС ставить у пряму залежність право Оператора Р-ГРС нараховувати плату за розподіл газу від приєднаних до мережі об`єктів, рішення суду повинно бути протилежним від прийнятого.

ТОВ "Агропартнер-1" зазначає, що 03.06.2021 року приватне акціонерне товариство «Красилівський цукровий завод» надіслало товариству з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1" повідомлення за вихідним номером №03/06/1, з додатками, які як докази підтверджують наявність нововиявлених обставин у справі №924/1098/20.

Окрім того апелянтом подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення господарського суду Хмельницької області у справі №924/605/21, а також долучення вказаного рішення до матеріалів справи в якості доказу.

В обґрунтування клопотання відповідачем зазначено, що між тими ж сторонами та за тим самим договором, при незмінних обставинах, судами прийнято протилежні за своїми висновками та наслідками судові рішення, оскільки при вирішенні спору у справі №924/1098/20 судом прийнято до уваги відомості про обставини справи, щодо яких позивач надав неправдиві відомості, а відповідач не знав про наявність нововиявлених обставин, які ним зазначені та які враховані при розгляді справи №924/605/21.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ч. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

Водночас, аналізуючи зміст клопотання про зупинення та заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що у даному випадку суд не позбавлений можливості самостійно надати оцінку доказам та обставинам даної справи. З огляду на вказане, клопотання апелянта про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі 924/605/21, з підстав необхідності врахування при розгляді даної обставин встановлених у справі №924/605/21, задоволенню не підлягає.

Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви відповідача про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 02.03.2021 року у справі №924/1098/20 за нововиявленими обставинами є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

ТОВ "Агропартнер-1" у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами посилається на п.1 ч.2 ст. 320 ГПК України та зазначає, що 03.06.2021 року приватне акціонерне товариство "Красилівський цукровий завод" надіслало ТОВ "Агропартнер-1" повідомлення за вихідним номером №03/06/1, з додатками, які підтверджують наявність нововиявлених обставин у справі №924/1098/20.

Однак, при розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст.320 ГПК України, з огляду на що вказана заява не підлягає задоволеню.

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду колегія суддів враховує наступне.

Частиною 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України однією із підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є наявність істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері господарського судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Законодавство, в тому числі і ГПК України, не містить визначення поняття «нововиявлені обставини», проте за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи які передбачені нормами права і тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин; які мають істотне значення для вирішення справи по суті; існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам господарського процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 15.07.2021р. у справі 910/12490/18, від 07.07.2021 у справі №904/4470/16.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2021 у справі №9901/424/18, від 27.05.2020 у справі №802/2196/17-а, постановах Верховного Суду постановах від 15.07.2021р. у справі №910/12490/18, від 07.07.2021 у справі №904/4470/16.

При цьому є чітке розмежування поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту): так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. Виникнення нових обставин або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення згідно з нормами ГПК України. Не може також вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, або ті обставини, яких не існувало на момент вирішення спору (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 07.07.2021 у справі №904/4470/16).

Відповідачем до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами надано лист ТОВ "Агропартнер-1" від 01.11.2019р. №1832, адресований АТ "Хмельницькгаз", в якому відповідач просить переукласти договір в новій редакції та виключити з переліку об`єктів газопостачання, переданий АТ "Хмельницькгаз" для експлуатації, систему газопостачання цілісного майнового комплексу за адресою: м. Красилів, вул. Центральна, 4А, три точки об`єкту: 1) об`єкт ПрАТ „Красилівський цукровий завод; 2) G4 №1265054 побут корпус лічильник; 3) G4 №12058452 мехмайстерня лічильник.

Однак лист від 01.11.2019р. №1832 складений за підписом директора ТОВ "Агропартнер-1" 01.11.2019р., тобто існував на момент розгляду справи №924/1098/20. При цьому, відповідачем не доведено неможливість подання доказів (на які посилається як на підставу наявності нововиявлених обставин) до суду до прийняття рішення у справі №924/1098/20.

Натомість, судом при розгляді даного спору по суті на підставі наявних у справі доказів було зроблено висновок про відсутність доказів звернення відповідача до позивача із заявою про внесення змін до договору розподілу природного газу від 28.12.2015р. у зв`язку з відключенням окремих газових приладів. При цьому, судом встановлено, що сторонами не вносилися зміни до договору розподілу природного газу в частині персоніфікованих даних, зокрема, щодо вузлів обліку споживача.

Таким чином, навіть за наявності в матеріалах справи листа ТОВ "Агропартнер-1" від 01.11.2019р. №1832, даний доказ не спростував би факту не внесення сторонами змін до договору розподілу природного газу в частині персоніфікованих даних, зокрема, щодо вузлів обліку споживача.

Щодо доводів апелянта про повернення ним з оренди майнового комплексу та фактичного передання газового обладнання на баланс ПАТ «Красилівський цукровий завод», а також що Кодекс ГРМ не вимагає від нового споживача заяв про розірвання договору чи доказів відключення об`єктів при під`єднанні до мережі газорозподілу, оскільки саме на Оператора ГРМ покладено обов`язок вносити зміни до персоніфікованих даних та повідомляти про вказане попереднього споживача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 10 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ у разі звільнення займаного об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно розрахуватись з ним за договором розподілу природного газу до вказаного споживачем дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно.

Оператор ГРМ зобов`язаний припинити розподіл (газопостачання) природного газу споживачу із заявленого ним дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом).

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору. Договір розподілу природного газу з новим споживачем укладається після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об`єкт або приміщення.

Аналогічні за змістом положення містить п. 12.5 типового договору розподілу природного газу, до якого відповідач приєднався як споживач шляхом підписання заяви-приєднання №09420VА9КDFР016 від 28.12.2015р.

Тобто з пункту 10 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ та п.12.5 договору вбачається, що обов`язок повідомити Оператора ГРМ про припинення користування природним газом лежить саме на споживачу, який не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення повинен повідомити Оператора ГРМ про припинення користування природним газом. У разі ж неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення споживач повинен здійснювати оплату наданих йому послуг.

З огляду на відсутність належного повідомлення відповідачем позивача про припинення користування природним газом у зв`язку із звільненням приміщення, саме відповідач повинен здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу. Аналогічного висновку дійшли суди першої та апеляційної інстанції при розгляді даної справи.

Зокрема, господарський суд Хмельницької області у своєму рішенні від 02.03.2021 року, з огляду на обсяги споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, не розірвано, та в який не внесено зміни в частині персоніфікованих даних, а також враховуючи те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавалась, дійшов висновку, що у ТОВ «Агропартнер-1» існує обов`язок оплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку, передбаченому главою 6 розділу VI Кодексу ГРМ, в редакції постанови №2080 від 07.10.2019. Вказане рішення залишено без змін постановами Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 року та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.10.2021 року.

Таким чином, оцінюючи надані відповідачем докази, які на його думку свідчать про наявність нововиявлених обставин у даній справі (а саме: складений 15.10.2019 року між оператором ГРМ АТ „Хмельницькгаз та ПАТ „Красилівський цукровий завод акт №62 про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту споживання за адресою вулиця Центральна, 4 а у місті Красилів, Хмельницької області; укладений 15.10.2019 року між ПАТ „Красилівський цукровий завод та АТ „Оператор газорозподільної системи „Хмельницькгаз договір №32Р290-9155-19; повідомлення про дострокове припинення з 01.03.2019 року договору оренди цілісного майнового комплексу між ТОВ „Агропартнер-1 та ПАТ „Красилівський цукровий завод), колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наведені докази не змінюють встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини щодо наявності договірних відносин між ТОВ «Агропартнер-1» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницьказ», оскільки укладений між сторонами договір розподілу природного газу припинено не було.

Отже, подані відповідачем докази не можуть свідчити про наявність нововиявлених обставин у даній справі, в розумінні ст. 320 ГПК України, а доводи наведені в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та апеляційній скарзі направленні на здійснення переоцінки вже встановлених судами обставин справи.

Враховуючи, що обставини, на які посилається заявник оцінювалися судом під час розгляду справи №924/1098/20, подані докази, які на думку відповідача, є нововиявленими обставинами, фактично є новими доказами, які не були своєчасно подані до суду, здобуті після винесення рішення у справі №924/1098/20, при цьому такі докази не спростовують фактів, які було покладено в основу судового рішення та врахування їх судом не вплинуло б на остаточні висновки суду і не мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність в даному випадку нововиявлених обставин у справі.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі "Брумареску проти Румунії"). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії", пп. 51 і 52).

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст.129 Конституції України).

Відтак, здійснення безпідставного перегляду судового рішення, є порушенням принципу правової певності, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді заяви судом першої інстанції, колегією суддів не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятої у справі ухвали, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Оскільки відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 21.07.2021р. у справі №924/1098/20 залишити без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "01" листопада 2021 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.