ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.10.2021 Справа № 914/2404/19

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», м. Київ, про додаткові грошові вимоги до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар», м. Городок, Львівська область, в сумі 7,40 грн.

у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ Сад», с. Братковичі, Городоцький район, Львівська область

та за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», м. Київ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 274А; ідентифікаційний код 32475074)

Суддя В.М. Артимович,

секретар судового засідання О.П. Іванило

За участю представників:

від ТзОВ «ТБ Сад»: не з`явився;

від ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»: не з`явився;

від ТзОВ «Яблуневий Дар»: І.О. Кулак;

від ТзОВ «Пологівський хімічний завод «Коагулянт»: не з`явився;

від ТзОВ «Адвокат-Захист»: не з`явився;

від ТзОВ з іноземною інвестицією «Тетра Пак»: не з`явився;

від Ансіл Інвестмент Кампані: О.Ю. Дворцова (у режимі відеоконференції);

від Cargill Financial Services International, Inc: не з`явився;

від Приватного підприємства "Пласт Україна": не з`явився;

від Компанії СFSIT, Inc: не з`явився;

від ОСОБА_1 : не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-7": не з`явився;

від Головного управління ДПС у Львівській області: не з`явився;

від Головного управління ДПС у Вінницькій області: не з`явився;

від Головного управління ДПС у Хмельницькій області: не з`явився;

розпорядник майна: І.С. Шимчишин - арбітражний керуючий.

Присутній у судовому засіданні: А.К. Коваль.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (ідентифікаційний код 32475074); визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ Сад» до боржника в сумі ,76 грн заборгованості та 19210,00 грн. судового збору; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до боржника в сумі ,65 грн. заборгованості та 19210,00 грн. судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (ідентифікаційний код 32475074); введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (ідентифікаційний код 32475074); розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Шимчишина І.С. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1644 від 24.07.2013, адреса: вул. Шевченка, 400/8, м. Львів, 79069).

Відповідно до даної ухвали від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19, 14.05.2021 оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 274А; ідентифікаційний код 32475074), в якому встановлено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника - тридцять днів від дня офіційного оприлюднення вказаного повідомлення.

15.06.2021 до Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» надійшла заява з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» в сумі 4,40 грн.

Ухвалою суду від 22.06.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про додаткові грошові вимоги до боржника прийнято до розгляду.

04.08.2021 до Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» надійшла заява про зменшення заявлених грошових вимог до боржника, в якій просить визнати додатково заявлені грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» в сумі 7,40 грн.

29.09.2021 на електронну адресу суду розпорядником майна надіслано повідомлення про результати розгляду додаткових грошових вимог ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», у якому визнає додаткові грошові вимоги ТзОВ «ФК «Веста» частково в сумі 3,13 грн, з яких: 77750,00 грн, які підлягають внесенню до першої черги реєстру вимог кредиторів, ,27 грн, які підлягають внесенню до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, ,86 грн - вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

18.10.2021 представником ТзОВ «Яблуневий Дар» подано на розгляд суду відзив на заяву ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» із додатковими грошовими вимогами до боржника, у якому не заперечує щодо визнання таких кредиторських вимог.

Суд, проаналізувавши матеріали та з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до боржника слід визнати, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Заява з додатковими грошовими вимогами до боржника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» обґрунтована неналежним виконанням ТзОВ «Яблуневий Дар» договірних зобов`язань, як позичальника, за кредитними договорами від 27.06.2013 № ВКЛ-2005469/4, від 21.01.2011 № ВКЛ-2005469, від 03.07.2013 № НКЛ-2005469/5, від 19.07.2012 № НКЛ-2005469/2 та, як майнового та фінансового поручителя, за договорами кредитної лінії від 09.06.2011 № ВКЛ-2005880, від 29.05.2014 № ВКЛ-2005880/11.

Як встановлено судом, 06.12.2019 між АТ "Дельта Банк" (Банк) та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" (Новий кредитор) укладено договір № 2096/К/2 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до п.2.1. якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців, поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору.

Як вбачається з додатку №1 до договору, АТ "Дельта Банк" відступило ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" права вимоги за кредитними договорами від 09.06.2011 № ВКЛ-2005880, від 29.05.2014 № ВКЛ-2005880/11, від 27.06.2013 № ВКЛ-2005469/4, від 21.01.2011 № ВКЛ-2005469, від 03.07.2013 № НКЛ-2005469/5, від 19.07.2012 № НКЛ-2005469/2 та за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за цими договорами.

Так, між ПАТ "Дельта Банк" (кредитор) і ТОВ "Яблуневий дар" (позичальник) 27.06.2013 укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2005469/4 (з наступними змінами та доповненнями), за умовами якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику грошові кошти, а позичальник - повернути кредитні кошти та сплатити проценти на умовах та у строки, визначені договором.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 29.10.2018 у справі № 914/128/18 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором кредитної лінії №ВКЛ-2005469/4 від 27.06.2013 в розмірі 374 603,04 грн. та 5 619,06 грн. судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 відмовлено у задоволені апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар"; задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"; скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2019 у справі №914/128/18 та прийнято нове рішення, яким позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" заборгованість за договором кредитної лінії №ВКЛ-2005469/4 від 27.06.2013 в розмірі 68497972,55 євро та 28093213,42 грн., з яких: 34000000 євро - заборгованість за простроченим кредитом, 34497972,55 євро - заборгованість за простроченими процентами, 28093213,42 грн. - пеня, а також 620557,06 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1008525,00 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.07.2020 у справі № 914/128/18 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий дар" задоволено частково; постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 у справі № 914/128/18 в частині задоволених позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий дар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" 34264547,80 євро заборгованості за простроченими процентами та 28093 213,42 грн пені скасовано, в цій частині залишено в силі рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2019; в частині задоволених позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий дар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" 34000000,00 євро заборгованості за простроченим кредитом та 233 424,75 євро заборгованості за простроченими процентами постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 у справі № 914/128/18 залишено без змін.

Отже, за результатами розгляду справи № 914/128/18 з ТзОВ «Яблуневий Дар» на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» стягнуто: 34 000 000,00 євро - заборгованості по тілу кредиту; 374603,04 грн - заборгованості зі сплати процентів, нарахованих за кредитним договором, за один день користування кредитними коштами (22.01.2015) та 233 424,75 євро - заборгованості за простроченими процентами (з 01.01.2015 по 20.01.2015).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Враховуючи, що у даній справі приймають участь ті ж самі сторони, факти встановлені у судових рішеннях у справі № 914/128/18 є преюдиційними, а тому обставини наявності заборгованості боржника ТзОВ «Яблуневий Дар» перед заявником ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005469/4 від 27.06.2013 не потребують доказування.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.05.2021 про відкриття провадження у справі про банкрутство № 914/2404/19 визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" до боржника в сумі ,65 грн. заборгованості за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005469/4 від 27.06.2013 ,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 7817581,61 грн заборгованості за простроченими процентами та 374603,04 грн - заборгованості зі сплати процентів).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на заяву з додатковими грошовими вимогами до боржника, з урахуванням заяви про зменшення додатково заявлених грошових вимог, ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» заявляє додатково за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005469/4 від 27.06.2013 грошові вимоги в сумі 40574132,11 євро заборгованості за нарахованими процентами річних на заборгованість за тілом кредиту, 44683,25 євро заборгованості за нарахованими процентами річних на заборгованість за простроченими процентами, 71646,68 грн заборгованості за нарахованими процентами річних на заборгованість за простроченими процентами та 461124,64 грн заборгованості за нарахованими інфляційними втратами на заборгованість за процентами.

Відповідно до п.1.1.3. договору кредитної лінії № ВКЛ-2005469/4 від 27.06.2013 (у редакції укладених додаткових договорів) у разі прострочення термінів погашення кредиту (траншів) та/або кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитом, який визначено в п.п. 1.1.1. кредитного договору, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі 22 % річних за користування Траншами, в межах максимального ліміту заборгованості на загальну суму, що не перевищує 25000000,00 євро та 24 % річних за користування Траншами, в межах максимального ліміту заборгованості на загальну суму, що перевищує 25000000,00 євро та починає застосовуватися до взаємовідносин сторін починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення заборгованості за цим договором.

Порядок сплати процентів за користування кредитом визначено у п.2.7 кредитного договору, відповідно до якого (в редакції додаткового договору № 12 від 31.12.2014) сплата процентів за користування кредитом (траншем), нарахованих після 31.12.2014, здійснюється щомісячно, не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, у валюті наданого кредиту (траншу).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Додатковим договором №1 від 07.11.2013 до договору кредитної лінії №ВКЛ-2005469/4 від 27.06.2013 сторони збільшили максимальний ліміт заборгованості до 34 000 000,00 євро.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України з урахуванням умов п. 1.1.3. договору кредитної лінії № ВКЛ-2005469/4 від 27.06.2013 заявником здійснено нарахування боржнику 24 процентів річних та інфляційних втрат з 23.01.2015 по день складання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника за прострочення зобов`язань зі сплати тіла кредиту, процентів та прострочених процентів.

Слід зазначити, що ухвалою суду від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19 відкрито провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ТзОВ «Яблуневий Дар», введено процедуру розпорядження майном ТзОВ «Яблуневий Дар».

Відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

З огляду на викладене, правомірним у даному випадку є нарахування процентів річних та інфляційних втрат по день відкриття провадження у справі № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника.

При перевірці розрахунку інфляційних нарахувань судом взято до уваги положення п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» (із змінами та доповненнями), відповідно до якого, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Також слід зазначити, що у відповідності до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно із абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок відсотків річних та інфляційних втрат, суд встановив, що сума заборгованості ТзОВ «Яблуневий Дар» перед ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005469/4 від 27.06.2013 становить ,36 грн.

Слід зазначити, що у заяві про додаткові грошові вимоги до боржника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», керуючись правом, передбаченим абзацом 3 ч. 2 ст. ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, повністю відмовилося у межах справи про банкрутство № 914/2404/19 від забезпечення за договором застави № ВКЛ-2005469/4S6 від 30.07.2013 та просить розглядати його вимоги за договором кредитної лінії від 27.06.2013 № ВКЛ-2005469/4 як конкурсні.

З огляду на матеріали заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника, між ПАТ "Дельта Банк" (кредитор) і ТОВ "Яблуневий дар" (позичальник) 21.01.2011 укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2005469 (з наступними змінами та доповненнями), за умовами якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник - повернути кредитні кошти та сплатити проценти на умовах та у строки, визначені договором.

Факт виконання кредитором умов вказаного договору та надання позичальнику кредиту в сумі 33140000,00 євро підтверджується наявними в справі меморіальними ордерами про надання кредиту.

Як стверджує заявник та не заперечує боржник, зобов`язання з погашення кредитних коштів були виконані позичальником частково в сумі 21545405,36 євро. Таким чином, залишок заборгованості по тілу кредиту за цим договором становить 11594594,64 євро та підлягає до стягнення з боржника на користь ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Відповідно до п. 1.1.1 договору кредитної лінії № ВКЛ-2005469 від 21.01.2011 розмір процентів за користування кредитом складає 12,5% річних. Водночас 11.02.2011 Додатковим договором №1 до вказаного кредитного договору внесені зміни в частині розміру процентів за користування кредитом - 12,00% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 20.01.2016.

Згідно з умовами п. 1.1.4 договору кредитної лінії № ВКЛ-2005469 від 21.01.2011 у випадку прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, який визначено в п.1.1.1. Договору, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим Договором збільшується на 10% (тобто 22%) та починає застосовуватись з дня наступного за кінцевим терміном (днем) погашення за кредитом по день фактичного погашення заборгованості за цим Договором.

Відповідно до пунктів 2.6., 2.7. вказаного договору кредитної лінії, нарахування процентів за користування кредитом, як і їх сплата, здійснюється у валюті Кредиту щомісячно до 10 числа наступного місяця за фактичну кількість днів користування.

Разом з цим, 06.02.2015 ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», пред`явило боржнику письмову претензію, в якій просило розглянути претензію у строк до наступного робочого дня включно та сплатити заборгованість, без врахування пені та штрафних санкцій, повідомивши, що у разі несплати заборгованості у визначеному в цій претензії розмірі у тридцятиденний строк, кредитор розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки (застави), шляхом звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на договорах іпотеки (застави) або до суду з позовною заявою про звернення стягнення на майно, що є предметом договорів іпотеки (застави). Таким чином, пред`явивши 06.02.2015 претензію до боржника про дострокове погашення всієї суми кредиту та процентів протягом наступного дня від дати претензії, банк змінив строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором.

Як встановлено у рішенні Франківського районного суду міста Львова від 29.04.2020 у справі № 465/6130/15-ц, боржник отримав претензію в день її складання. Тому з урахуванням місячного строку виконання претензії, строк для виконання зобов`язань по достроковому погашенню кредиту за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005469 від 21.01.2011 закінчився 11.03.2015.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України з урахуванням умов договору кредитної лінії № ВКЛ-2005469 від 21.01.2011 щодо розміру відсотків річних заявником здійснено нарахування боржнику 12,5 та 12 процентів річних за користування кредитними коштами за період з 21.01.2011 по 11.03.2015; 22 проценти річних на заборгованість за тілом кредиту та на заборгованість за процентами за період з 12.03.2015 по день складання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника.

Суд вважає за необхідне зазначити, що враховуючи положення ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства та ухвалу суду від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19, правомірним у даному випадку є нарахування процентів річних та інфляційних втрат по день відкриття провадження у справі № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок відсотків річних, суд встановив, що з врахуванням заборгованості по тілу кредиту та положень абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, сума заборгованості ТзОВ «Яблуневий Дар» перед ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005469 від 21.01.2011 становить 763916012,74 грн.

Слід зазначити, що у заяві про додаткові грошові вимоги до боржника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», керуючись правом, передбаченим абзацом 3 ч. 2 ст. ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, повністю відмовилося у межах справи про банкрутство № 914/2404/19 від забезпечення за іпотечними договорами та договорами застави та просить розглядати його вимоги за договором кредитної лінії від 21.01.2011 № ВКЛ-2005469 як конкурсні.

З огляду на матеріали заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника, між ПАТ "Дельта Банк" (кредитор) і ТОВ "Яблуневий дар" (позичальник) 03.07.2013 укладено договір кредитної лінії № НКЛ-2005469/5 з наступними змінами та доповненнями, за умовами якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник - повернути кредитні кошти та сплатити проценти на умовах та у строки, визначені договором.

Факт виконання кредитором умов вказаного договору та надання позичальнику кредиту в сумі 6300000,00 євро підтверджується наявними в справі меморіальними ордерами про надання кредиту.

Як стверджує заявник та не заперечує боржник, зобов`язання з погашення кредитних коштів не були виконані позичальником. Таким чином, залишок заборгованості по тілу кредиту за цим договором становить 6300000,00 євро та підлягає до стягнення з боржника на користь ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Відповідно до п.1.1.1 договору кредитної лінії № НКЛ-2005469/5 від 03.07.2013 розмір процентів за користування кредитом складає 12,00% річних.

Пунктом 1.1.3 вказаного кредитного договору передбачено, що у разі прострочення термінів повернення кредиту (траншів) та/або кінцевого терміну повернення кредиту, який визначений пунктом 1.1.1. цього договору, діюча на такий момент процентна ставка встановлюється на рівні 22% річних та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за цим договором з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за кредитом (траншем) по день фактичного погашення заборгованості.

Відповідно до пунктів 2.6., 2.7. договору кредитної лінії № НКЛ-2005469/5 від 03.07.2013, нарахування процентів за користування кредитом, як і їх сплата, здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 10 числа наступного місяця за фактичну кількість днів користування.

Додатковим договором №11 від 31.12.2014 до договору кредитної лінії № НКЛ-2005469/5 від 03.07.2013 встановлено, що сплата процентів у період з 01.10.2014 по 31.12.2014 - 3% річних; в інші періоди - 12% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом - 01.08.2015.

Разом з цим, 06.02.2015 ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», пред`явило боржнику письмову претензію, в якій просило розглянути претензію у строк до наступного робочого дня включно та сплатити заборгованість, без врахування пені та штрафних санкцій, повідомивши, що у разі несплати заборгованості у визначеному в цій претензії розмірі у тридцятиденний строк, кредитор розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки (застави), шляхом звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на договорах іпотеки (застави) або до суду з позовною заявою про звернення стягнення на майно, що є предметом договорів іпотеки (застави). Таким чином, пред`явивши 06.02.2015 претензію до боржника про дострокове погашення всієї суми кредиту та процентів протягом наступного дня від дати претензії, банк змінив строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором.

Як стверджує заявник та не заперечує боржник, ТзОВ «Яблуневий Дар» отримало претензію в день її складання. Тому з урахуванням місячного строку виконання претензії, строк для виконання зобов`язань по достроковому погашенню кредиту за договором кредитної лінії № НКЛ-2005469/5 від 03.07.2013 закінчився 11.03.2015.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України з урахуванням умов договору кредитної лінії № НКЛ-2005469/5 від 03.07.2013 щодо розміру відсотків річних заявником здійснено нарахування боржнику 12 та 3 процентів річних за користування кредитними коштами за період з 05.07.2013 по 11.03.2015; 22 проценти річних на заборгованість за тілом кредиту та на заборгованість за процентами за період з 12.03.2015 по день складання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника.

Суд вважає за необхідне зазначити, що враховуючи положення ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства та ухвалу суду від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19, правомірним у даному випадку є нарахування процентів річних та інфляційних втрат по день відкриття провадження у справі № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок відсотків річних, суд встановив, що з врахуванням заборгованості по тілу кредиту та положень абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, сума заборгованості ТзОВ «Яблуневий Дар» перед ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» за договором кредитної лінії № НКЛ-2005469/5 від 03.07.2013 становить 496814658,34 грн.

Слід зазначити, що у заяві про додаткові грошові вимоги до боржника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», керуючись правом, передбаченим абзацом 3 ч. 2 ст. ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, повністю відмовилося у межах справи про банкрутство № 914/2404/19 від забезпечення за іпотечними договорами та договорами застави та просить розглядати його вимоги за договором кредитної лінії № НКЛ-2005469/5 від 03.07.2013 як конкурсні.

З огляду на матеріали заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника, між ПАТ "Дельта Банк" (кредитор) і ТОВ "Яблуневий дар" (позичальник) 19.07.2012 укладено договір мультивалютної кредитної лінії № НКЛ-2005469/2 (з наступними змінами та доповненнями), за умовами якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику грошові кошти, а позичальник - повернути кредитні кошти та сплатити проценти на умовах та у строки, визначені договором.

Факт виконання кредитором умов вказаного договору та надання позичальнику кредиту в сумі 29672500,55 євро підтверджується наявними в справі меморіальними ордерами про надання кредиту.

Як стверджує заявник та не заперечує боржник, зобов`язання з погашення кредитних коштів були виконані частково в сумі 18600000,00 євро. Таким чином, залишок заборгованості по тілу кредиту за цим договором становить 11072500,55 євро та підлягає до стягнення з боржника на користь ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Відповідно до пункту 1.1.2.1.1 договору мультивалютної кредитної лінії № НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012 розмір процентів за користування кредитом складає 12,00% річних.

Пунктом 1.1.2.1.2. договору мультивалютної кредитної лінії № НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012 передбачено, що у разі прострочення термінів повернення кредиту (грантів) та/або кінцевого терміну повернення кредиту, який визначений п. 1.1.1. вказаного кредитного договору, діюча процентна ставка встановлюється на рівні 22% річних.

Додатковим договором № 20 від 31.12.2014 встановлено, що за умови невиконання позичальником умов пунктів 3.3.13.12, 3.3.13.13 договору кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом буде 20.01.2015.

Як стверджує заявник та не спростовується матеріалами справи, боржником умови пунктів 3.3.13.12, 3.3.13.13 договору мультивалютної кредитної лінії № НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012 не виконані, тому кінцевий строк погашення кредиту 20.01.2015.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України з урахуванням умов договору мультивалютної кредитної лінії № НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012 щодо розміру відсотків річних заявником здійснено нарахування боржнику 12 процентів річних за користування кредитними коштами за період з 01.08.2012 по 20.01.2015; 22 проценти річних на заборгованість за тілом кредиту з 21.01.2015 по день складання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника; та 3 проценти річних на заборгованість за процентами за період з 21.01.2015 по день складання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника.

Суд вважає за необхідне зазначити, що враховуючи положення ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства та ухвалу суду від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19, правомірним у даному випадку є нарахування процентів річних та інфляційних втрат по день відкриття провадження у справі № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника.

В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за договором мультивалютної кредитної лінії № НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012 боржником були укладені договори застави від 19.07.2012 № НКЛ-2005469/2/S2, від 14.11.2012 № НКЛ-2005469/2/ S7, від 31.08.2012 № НКЛ-2005469/2/ S4, від 26.07.2012 № НКЛ-2005469/2/S3, предмети забезпечення за якими реалізовані шляхом звернення стягнення в рахунок погашення вимог, що враховано заявником при здійсненні розрахунків заборгованості.

Також заявником при здійсненні розрахунків заборгованості враховано реалізацію шляхом звернення стягнення предмету забезпечення за договором застави від 31.08.2012 № НКЛ-2005469/2/S5, який було укладено відмінними від боржника майновими поручителями з метою забезпечення виконання умов договору мультивалютної кредитної лінії № НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012.

Крім того, в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за договором мультивалютної кредитної лінії № НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012 боржником було укладено 16.11.2012 договір застави № НКЛ-2005469/2/S8, який є чинним.

Відповідно до п. 1.3. зазначеного договору застави за взаємною згодою сторін цього договору заставна вартість предмету застави становить 572023028,25 грн.

У заяві про додаткові грошові вимоги до боржника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» зазначає, що вважає за необхідне покрити частину грошових вимог за договором мультивалютної кредитної лінії № НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012 за рахунок вартості застави в сумі 572023028,25 грн.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим. Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заява кредитора має містити, в тому числі, і виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування та відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог.

Визначення забезпеченого зобов`язання та, відповідно, вимог забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, має здійснюватися з урахуванням положень законодавства, яке регулює забезпечення зобов`язань (зокрема, статей 572, 575, 589 Цивільного кодексу України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 ст. 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України «Про заставу», за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Згідно зі ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом ч. 1 ст. 584 ЦК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

У разі реалізації предмета застави (іпотеки) у зв`язку зі зверненням на нього стягнення заставодавцем (іпотекодавцем) відповідне забезпечувальне зобов`язання припиняється (абз. 5 ст. 28 Закону України «Про заставу»).

За наведеними вище положеннями законодавства іпотекодержатель (заставодержатель) має право задовольнити свої забезпечені заставою чи іпотекою вимоги до боржника у розмірі вартості предмета застави.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок відсотків річних, суд встановив, що з врахуванням заборгованості по тілу кредиту та положень ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, сума заборгованості ТзОВ «Яблуневий Дар» перед ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» за договором мультивалютної кредитної лінії № НКЛ-2005469/2 від 19.07.2012 становить 815551428,56 грн, з яких 572023028,25 грн - вимоги, що забезпечені заставою.

З огляду на матеріали заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника, між ПАТ «Дельта Банк» (кредитор) і ТзОВ «Танк Транс» (позичальник) 09.06.2011 укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2005880, за умовами якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику грошові кошти, а позичальник - повернути кредитні кошти та сплатити проценти на умовах та у строки, визначені договором.

Факт виконання кредитором умов вказаного договору та надання позичальнику кредиту в сумі 47429678,99 євро підтверджується наявними в справі меморіальними ордерами про надання кредиту.

Як стверджує заявник, зобов`язання з погашення кредитних коштів були виконані частково в сумі 11096364,89 євро. Таким чином, залишок заборгованості по тілу кредиту за цим договором становить 36333314,10 євро.

Для забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Танк Транс», як позичальником, зобов`язань за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 між ПАТ «Дельта Банк» (кредитор) та ТзОВ «Яблуневий Дар» (поручитель) 15.06.2011 укладено договір поруки № П-20055880-2, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій та інших витрат, пов`язаних зі здійсненням забезпеченої порукою вимоги, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 та додаткових договорах до вказаного кредитного договору, що можуть бути укладені в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Беручи до уваги наведені положення законодавства, ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», як правонаступником кредитора за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 ПАТ «Дельта Банк», правомірно заявлено грошові вимоги за вказаним кредитним договором до ТзОВ «Яблуневий Дар», як поручителя.

Отже, залишок заборгованості по тілу кредиту за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 становить 36333314,10 євро та підлягає до стягнення з боржника на користь ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Відповідно до пункту 1.1.1. договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011, кредит надається грантами в межах заборгованості (в межах кредитування) у розмірі 500000,00 євро зі сплатою 12% річних з кінцевим терміном погашення кредиту 08.06.2012.

До договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 між сторонами укладено 46 додаткових угод, за умовами яких ліміт кредитування позичальника становить 36333314,10 євро на строк користування до 01.07.2015 та сплатою 12% річних.

Згідно із пунктом 1.1.4 договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 у разі прострочення термінів повернення кредиту, який визначений у п. 1.1.1. цього договору, діюча на такий момент процентна ставка збільшується на 20 процентних пунктів (всього 32% річних) та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за цим договором з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за кредитом (траншем) по день фактичного погашення заборгованості.

Відповідно до пунктів 2.6., 2.7. договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 нарахування процентів за користування кредитом, як і їх сплата, здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 10 числа наступного місяця за фактичну кількість днів користування.

Додатковим договором № 46 від 31.12.2014 встановлено, що за умови невиконання позичальником умов пунктів 3.3.12.7 договору кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом буде 20.01.2015.

Як стверджує заявник ТзОВ «Танк Транс» умови пунктів 3.3.12.7 договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 не виконав, тому кінцевий строк погашення кредиту - 20.01.2015.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України з урахуванням умов договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 щодо розміру відсотків річних заявником здійснено нарахування боржнику 12 процентів річних за користування кредитними коштами за період з 10.06.2011 по 20.01.2015; 32 проценти річних на заборгованість за тілом кредиту з 21.01.2015 по день складання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника; та 3 проценти річних на заборгованість за процентами за період з 21.01.2015 по день складання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника.

Суд вважає за необхідне зазначити, що враховуючи положення ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства та ухвалу суду від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19, правомірним у даному випадку є нарахування процентів річних та інфляційних втрат по день відкриття провадження у справі № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника.

З метою забезпечення виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Танк Транс», як позичальником, за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 боржником було передано в заставу власне майно за іпотечними договорами від 27.12.2011 № ВКЛ-2005880/S-3 та № ВКЛ-2005880/ S-2, предмети забезпечення за якими реалізовані шляхом звернення стягнення в рахунок погашення вимог, що враховано заявником при здійсненні розрахунків заборгованості.

Також заявником при здійсненні розрахунків заборгованості враховано реалізацію шляхом звернення стягнення предмету забезпечення за іпотечними договорами від 27.12.2011 № ВКЛ-2005880/S-4 та № ВКЛ-2005880/S-5, які було укладено з відмінними від боржника майновими поручителями з метою забезпечення виконання умов договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Танк Транс», як позичальником, за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 боржником було укладено договори застави майнових прав від 29.05.2014 № НКЛ-2005880/S3 та від 12.09.2014 № ВКЛ-2005880/S4.

Однак, слід зазначити, що у заяві про додаткові грошові вимоги до боржника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», керуючись правом, передбаченим абзацом 3 ч. 2 ст. ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, відмовилося у межах справи про банкрутство № 914/2404/19 від забезпечення за договорами застави від 29.05.2014 № НКЛ-2005880/S3 та від 12.09.2014 № ВКЛ-2005880/S4.

Також з метою забезпечення виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Танк Транс», як позичальником, за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 боржником, як заставодавцем, передано заставодержателю (ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») товари в обороті за договорами застави товарів в обороті від 09.06.2011 № ВКЛ-2005880/S-1 та від 27.12.2011 ВКЛ-2005880/S-9, які є чинними.

Відповідно до пункту 1.3 договору застави товарів в обороті № ВКЛ-2005880/ S-1 від 09.06.2011 (в редакції додаткового договору №12 від 29.11.2012), за взаємною згодою сторін цього договору, загальна заставна вартість предмету застави становить 66217500,00 євро, що за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання заяви про додаткові грошові вимоги до боржника становить ,75 гри.

Відповідно до пункту 1.3. договору застави товарів в обороті № ВКЛ-2005880/ S-9 від 27.12.2011, за взаємною згодою сторін цього договору, загальна заставна вартість предмету застави становить 308308516,95 грн.

У заяві про додаткові грошові вимоги до боржника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» зазначає, що має право на задоволення вимог за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 у розмірі вартості майна, переданого в забезпечення.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок відсотків річних, суд встановив, що з врахуванням заборгованості по тілу кредиту та положень ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, сума заборгованості ТзОВ «Яблуневий Дар», як фінансового та майнового поручителя, перед ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 становить ,52 грн та окремо, як вимоги, що забезпечені заставою - ,70 грн.

З огляду на матеріали заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника, між ПАТ «Дельта Банк» (кредитор) і ТзОВ «Танк Транс» (позичальник) 29.05.2014 укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11, за умовами якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику грошові кошти, а позичальник - повернути кредитні кошти та сплатити проценти на умовах та у строки, визначені договором.

Факт виконання кредитором умов вказаного договору та надання позичальнику кредиту в сумі 193864169,96 грн підтверджується наявними в справі меморіальними ордерами про надання кредиту.

Як стверджує заявник, зобов`язання з погашення кредитних коштів не були виконані.

Відповідно до пункту 1.1.1. договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014, кредит надається грантами в межах заборгованості (в межах кредитування) у розмірі 206000000,00 грн. зі сплатою 15% річних з кінцевим терміном погашення кредиту 29.11.2014.

Згідно із пунктом 1.1.3 договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014 у разі прострочення термінів повернення кредиту, який визначений пунктом 1.1.1. вказаного кредитного договору, діюча на такий момент процентна ставка встановлюється в 25% річних, та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за цим договором з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за кредитом (траншем) по день фактичного погашення заборгованості.

Відповідно до пункту 2.6. договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014, нарахування процентів за користування кредитом, як і їх сплата, здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді та в останній день користування кредитом. Сплата, здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 10 числа наступного місяця за фактичну кількість днів користування.

Додатковим договором № 3 від 31.12.2014 встановлено, що за умови невиконання позичальником умов пункту 3.3.12.7 договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014, кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом буде 20.01.2015.

Як стверджує заявник, ТзОВ «Танк Транс» умови пункту 3.3.12.7 договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014 не виконані, тому кінцевий строк погашення кредиту - 20.01.2015.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України з урахуванням умов договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014 щодо розміру відсотків річних заявником здійснено нарахування 15 процентів річних за користування кредитними коштами за період з 29.05.2014 по 20.01.2015; 25 процентів річних на заборгованість за тілом кредиту з 21.01.2015 по день складання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника; 3 процентів річних на заборгованість за процентами за період з 21.01.2015 по день складання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника та інфляційні втрати на заборгованість за тілом кредиту та нарахованими процентами за період з 21.01.2015 по день складання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника.

Суд вважає за необхідне зазначити, що враховуючи положення ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства та ухвалу суду від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19, правомірним у даному випадку є нарахування процентів річних та інфляційних втрат по день відкриття провадження у справі № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника.

Для забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Танк Транс», як позичальником, зобов`язань за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014 між ПАТ «Дельта Банк» (заставодержатель) та ТзОВ «Яблуневий Дар» (заставодавець) укладено договори застави майнових прав від 29.05.2014 № ВКЛ-2005880/11/S1, від 17.06.2014 № ВКЛ-2005880/11/S2 та від 12.09.2014 № ВКЛ-2005880/11/S3, відповідно до умов яких

Відповідно до пункту 1.8 договору застави майнових прав № ВКЛ-2005880/11/S1 від| 29.05.2014 (в редакції додаткового договору №1 від 31.07.2014), за взаємною згодою сторін цього договору, загальна заставна вартість предмету застави становить 23750000,00 євро, що за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання заяви про додаткові грошові вимоги до боржника становить 785604875,00 грн.

Відповідно до пункту 1.8. договору застави майнових прав ВКЛ-2005880/11/S2 від 17.06.2014, за взаємною згодою сторін цього договору, загальна заставна вартість предмету застави становить 49537000,00 грн.

Відповідно до пункту 1.8. договору застави майнових прав ВКЛ-2005880/11/S3 від 12.09.2014, за взаємною згодою сторін цього договору, загальна заставна вартість предмету застави становить 387600000,00 грн.

Отже, вартість застави, в розмірі якої кредитор має право на задоволення вимог за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014 становить ,00 грн.

Враховуючи вказані договори застави, у заяві про додаткові грошові вимоги до боржника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» зазначає, що має право на задоволення вимог за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014 у розмірі вартості майна, переданого в забезпечення.

З огляду на викладене, враховуючи те, що вартість предмета застави перевищує загальний розмір заборгованості, перевіривши розрахунок відсотків річних та інфляційних втрат, суд встановив, що вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», як забезпеченого кредитора за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014 до боржника - ТзОВ «Яблуневий Дар» підлягають визнанню в сумі 759240936,91 грн, як вимоги, що забезпечені заставою.

Також заявник зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було сплачено 54000,00 грн, як авансування винагороди арбітражного керуючого та 4540,00 грн судового збору за подання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються: витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою; у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, дослідивши матеріали справи, заяву кредитора про додаткові грошові вимоги до боржника з долученими до неї документами та заяву про зменшення заявлених грошових вимог до боржника, беручи до уваги відзив боржника та повідомлення розпорядника майна про результати розгляду заяви кредитора, суд дійшов висновку, що грошові вимоги заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» слід визнати частково в сумі ,27 грн (основний борг, відсотки річних та інфляційні втрати за кредитними договорами), які підлягають включенню до четвертої черги реєстру вимог кредиторів та окремо включити до реєстру вимог кредиторів боржника вимоги, які забезпечені заставою в сумі ,86 грн. Також визнанню підлягають понесені заявником витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в сумі 58540,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 73, 74, 86, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Додаткові грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, будинок 8А, офіс 111; ідентифікаційний код 41264766) (з врахуванням заяви про зменшення заявлених грошових вимог до боржника від 03.08.2021) визнати частково в сумі ,27 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (ідентифікаційний код 32475074), з яких: 58540,00 грн. - перша черга; ,27 грн. - четверта черга. Також окремо включити до реєстру вимог кредиторів боржника вимоги, які забезпечені заставою в сумі ,86 грн.

2. Решта грошових вимог відхилити.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 235 ГПК України.

4. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 27.10.2021.

Суддя Артимович В.М.