ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Справа № 902/83/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Василишин А.Р.

суддя Філіпова Т.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД" (вх.№3110/21 від 23.07.2021р.) на ухвалу господарського суду Вінницької області про повернення позовної заяви від 19.01.2021 р. у справі №902/83/18 (головуючий суддя Матвійчук В.В., суддя Колбасов Ф.Ф., суддя Нешик О.С.)

за позовом Національного банку України

до приватного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 19.01.2021 р. у справі №902/83/18 позовну заяву №б/н від 23.01.2020 р. товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД" та додані до неї матеріали повернуто заявнику.

В обґрунтування ухвали від 19.01.2021 р. суд першої інстанції зазначає, що з урахуванням положень ч.1 ст.180 ГПК України, позовна заява ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" подана з пропуском встановленого законом процесуального строку наданого судом для подання відзиву.

Окрім того, суд зазначає, що вимоги ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" не спрямовані на предмет спору між позивачем і відповідачем, тобто позовні вимоги заявника не мають на меті вирішення спору у справі №902/83/18 на свою користь (не є тотожними вимогам за первісним позовом).

За наведених обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що заявлені у позові ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" вимоги не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №902/83/18 у розумінні ст.49 ГПК України, а тому, керуючись положеннями ч.6 ст.180 ГПК України, така позовна заява підлягає поверненню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що мотивувальна частина містить суперечливі один одному мотиви. Зокрема, на його думку, суд визнає його право на подання такого позову, однак вказує на певні недоліки позовної заяви та порушення норм.

ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" вважає, що ним було дотримано всіх вимог щодо форми та змісту позовної заяви встановлених нормами закону. У свою чергу суд, на його думку, керуючись ст.174 ГПК України, мав би залишити його позовну заяву без руху вказавши на недоліки та встановивши час для їх усунення, а не відразу її повертати.

Апелянт вважає, що повернувши його позовну заяву судом було обмежено його право на доступ до суду.

29.09.2021 р. Національним банком України було подано відзив на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД", в якому, з підстав викладених у ньому, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Вінницької області про повернення позовної заяви від 19.01.2021 р. у справі №902/83/18 залишити без змін.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива", правом подачі відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст.263 ГПК України не скористалось.

Згідно ч.3 ст.263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Враховуючи викладене, а також приписи абз.1 ч.2 ст.271 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД" (вх.№3110/21 від 23.07.2021р.) на ухвалу господарського суду Вінницької області про повернення позовної заяви від 19.01.2021 р. у справі №902/83/18 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

09.02.2018 р. Національний банк України звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до публічного акціонерного товариства "Тростянецький м`ясокомбінат" про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, позивач просить в рахунок часткового погашення заборгованості публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» за кредитним договором від 23.02.2009 р. №12/09/3 перед Національним банком України в загальній сумі заборгованості (станом на 24.06.2015 р.) 93250821,92 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 85000000 грн. та заборгованість за процентами - 8250821,92 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23.02.2009 р. (із змінами та доповненнями) укладений між Національним банком України та публічним акціонерним товариством "Тростянецький м`ясокомбінат", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О. та зареєстрований в реєстрі за №528 зі змінами та доповненнями, а саме на єдиний майновий комплекс.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 16.02.2018 р. відкрито провадження у справі №902/83/18. Ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження.

26.01.2020 року до господарського суду Вінницької області товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД" в межах справи №902/83/18 було подано позовну заяву №б/н від 23.01.2020 р. з вимогою про визнання іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О. від 23.02.2009 р. та зареєстрованого за №528 зі змінами припиненим з моменту виконання Національним банком України зобов`язань по кредитному договору №12/09/3 від 23.02.2009 року (а.с.144-147).

Позов мотивовано тим, що, на думку ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД", іпотечний договір припинився з моменту виконання Національним банком України зобов`язань по кредитному договору, а саме перерахування коштів публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Фінансова ініціатива».

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду колегія суддів враховує наступне.

Порядок та умови вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справу врегульованого нормами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Разом з тим, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Таким чином, позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Аналогічні за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 р. у справі №916/3245/17, від 12.06.2019 р. у справі №916/542/18, та Верховного Суду від 09.09.2019 р. у справі №910/12463/18.

Позовними вимогами Національного банку України є звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23.02.2009 р. укладеним між Національним банком України та ПАТ "Тростянецький м`ясокомбінат", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О. та зареєстрований в реєстрі за №528, у зв`язку з невиконанням публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» зобов`язань за кредитним договором від 23.02.2009 р. №12/09/3, виконання зобов`язань за яким забезпечене вищевказаним іпотечним договором.

Разом з тим, як вбачається з позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД", останнє просить визнати іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О. від 23.02.2009 р. та зареєстрованого за №528 зі змінами припиненим з моменту виконання Національним банком України зобов`язань по кредитному договору №12/09/3 від 23.02.2009 року. При цьому, відповідачем за даним позовом заявником визначено Національний банк України (позивач за первісним позовом), а ПрАТ "Тростянецький м`ясокомбінат" (відповідач за первісним позовом) визначено третьою особою.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що позов ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" не спрямований на той самий предмет спору, що й позов Національного банку України, а спрямований на можливе повне виключення задоволення первісного позову Національного банку України, а отже за своєю суттю цей позов фактично є зустрічним, процесуальним правом на подання якого наділений відповідач у цій справі - приватне акціонерне товариство "Тростянецький м`ясокомбінат".

Встановивши, що заявлені у позові вимоги ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі №902/83/18 у розумінні ст. 49 ГПК України, господарський суд Вінницької області дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для повернення такої позовної заяви на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Разом з тим, колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо того, що оскаржувана ухвала містить суперечливі один одному мотиви та що суд першої інстанції визнав право ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" на подання такого позову, оскільки суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі дійшов правильного висновку про те, що заявлені у позові вимоги ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №902/83/18 у зв`язку з чим така позовна заява підлягає поверненню в порядку ч.6 ст.180 ГПК України. Апеляційний суд вважає, що такі висновки суду першої інстанції є чіткими та зрозумілими, що у свою чергу виключає будь-яке неоднакове їх трактування.

Частинами четвертою - шостою статті 180 ГПК України визначено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, нормами ГПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення без руху, лише коли заявником було порушено вимоги статей 162, 164, 172, 173 ГПК України.

Колегією суддів не встановлено порушень заявником вимог статей 162, 164, 172, 173 ГПК України та про недотримання вказаних норм скаржник у своїй апеляційній скарзі також не зазначає, а отже підстави для застосування положень статті 174 ГПК щодо залишення позовної заяви без руху, відсутні.

З огляду на викладене доводи ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" щодо незаконності повернення судом першої інстанції її позовної заяви, без постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків позовної заяви є необґрунтованими.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2021 р. у справі №910/6681/20.

Оцінюючи доводи апелянта про те, повернувши його позовну заяву судом було обмежено його право на доступ до суду, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, колегія суддів враховує, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України").

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, статті 4 ГПК України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом. Таким чином реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ГПК України.

Таким чином, оскільки подана ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" позовна заява не відповідає за своєю суттю положенням ст.49 ГПК України, тобто за своїм змістом не є позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо обмеження його права на доступ до суду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку з дотриманням вимог процесуального законодавства.

Водночас, колегією суддів встановлено, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що подана ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" позовна заява подана з пропуском встановленого процесуального строку, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

З ухвали господарського суду Вінницької області від 09.06.2021 р. у справі №902/83/18 вбачається, що підготовче засідання було призначено на 13.07.2021 року о 14 год. 30 хв., а отже на момент звернення ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД" з позовною заявою (26.01.2020 р.) підготовчого провадження у справі закінчене не було. Тому строк на подання позову ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД", як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору пропущено не було.

Місцевий господарський суд помилково визначив строк для подання позову третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на підставі ч.1 ст.180 ГПК України та обмежив його строком визначеним судом для подання відзиву.

На підставі сукупності досліджених доказів, керуючись ст. 49, 180 ГПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення позовної заяви ТОВ "Фаворит Плюс ЛТД", оскільки заявлені у позові вимоги не спрямовані на предмет спору у справі №902/83/18. Разом з тим, суд першої інстанції помилково зазначив, що вказана позовна заява подана з пропуском встановленого законом процесуального строку, однак це не призвело до прийняття помилкового процесуального рішення по суті.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування постановленої у справі ухвали.

В силу приписів ч.1 ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Вінницької області про повернення позовної заяви від 19.01.2021 р. у справі №902/83/18 залишити без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Плюс ЛТД" (вх.№3110/21 від 23.07.2021 р.) - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "25" жовтня 2021 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.