ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"28" жовтня 2021 р. Справа № 902/310/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

судді Миханюк М.В.

судді Дужич С.П.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бездітної Олени Анатоліївни на рішення Господарського суду Вінницької області від 25.08.2020 у справі № 902/310/20 (суддя Тварковський А.А.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця Бездітної Олени Анатоліївни

про стягнення 190706,43 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року у справі №902/310/20 позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Бездітна Олена Анатоліївна задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Бездітної Олени Анатоліївни на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 185858,24 грн - заборгованості за кредитом, 48,19 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 4800 грн - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 2860,6 грн - витрат на сплату судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ФОП Бездітна Олена Анатоліївна звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Одночасно апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження з підстав отримання повного тексту рішення лише 22 вересня 2021 року після ознайомлення з матеріалами справи.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1).

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.17 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року у справі №902/310/20 апелянт звернувся лише 05 жовтня 2021 року, тобто після спливу більше 1 року з дня складення повного тексту судового рішення.

Імперативною нормою частини 2 статті 261 ГПК України встановлено, що незалежно від поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тобто, річний строк, зазначений у ч.2 ст.261 ГПК України, є преклюзивним, за виключенням двох випадків, визначених цією ж нормою процесуального закону.

Верховний Суд в постанові від 29 січня 2019 року у справі № 916/1240/17 звернув увагу, що у вказаній нормі врегульовано порядок вчинення процесуальної дії судом апеляційної інстанції, а саме, відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими з порушенням строку. При цьому, за змістом частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України поновлення апеляційним судом пропущеного строку можливе виключно у разі подання апеляційної скарги в межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження (аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 54/239).

Колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що апеляційну скаргу подано особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній та доказів, що пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване судове рішення направлялось відповідачу - ФОП Бездітній О.А., що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, на якому стоїть дата вручення і у графі отримувач наявний підпис (а.с.69), що в свою чергу свідчить про обізнанність відповідача про постановлення оскаржуваного судового рішення у даній справі ще 28.08.2020.

Також слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Колегією суддів встановлено, що рішення Господарського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року у справі №902/310/20 оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 26.08.2020.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу.

Разом з тим, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

У даному випадку, повний текст оскаржуваного рішення складено 25.08.2020, а апеляційну скаргу відповідачем подано 05.10.2021, тобто зі спливом більш ніж одного року з дня складення повного судового рішення; при цьому апелянтом не зазначені та матеріалами справи не підтверджені обставини пропуску строку, пов`язані з виникненням обставин непереборної сили, що унормовано п.2 ч.2 ст.261 ГПК України, та не йде мова і про подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, що передбачено п.1 ч.2 ст.261 ГПК України, що зумовили пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження та об`єктивно свідчили про неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою, а відтак як наслідок виправдовували б втручання у принцип правової визначеності.

Посилання апелянта на те, що з матеріалами справи апелянт ознайомився через свого представника лише 22.09.2021, не визнаються колегією суддів обставинами непереборної сили, оскільки строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року у справі №902/310/20 встановлено для сторони у справі, зокрема, для відповідача - Фізичної особи-підприємця Бездітної Олени Анатоліївни.

При цьому, колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Бездітної Олени Анатоліївни подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі ч.2 ст.261 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бездітної Олени Анатоліївни на рішення Господарського суду Вінницької області від 25.08.2020 у справі №902/310/20.

2. Копію даної ухвали надіслати сторонам у справі. Скаржнику надіслати апеляційну скаргу з доданими до неї документами.

3. Матеріали справи №902/310/20 повернути до Господарському суду Вінницької області

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду України у порядку та строк, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.