ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року

м. Черкаси справа № 925/773/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: за участю представників: позивача - Цинди Л.Г. адвоката за ордером, відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотвор" до Комунального некомерційного підприємства "Жашківська багатопрофільна лікарня" Жашківської міської ради про стягнення 1847718,55 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплотвор" звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача - Комунального некомерційного підприємства "Жашківська багатопрофільна лікарня" Жашківської міської ради 1847718, 55 грн. заборгованості за такими договорами:

- Договір № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 02.02.2018 (термін надання послуг січень-грудень);

- Договір № 2 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 25.10.2018;

- Договір № 1 від 21.12.2018;

- Договір № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 22.01.2019;

- Договір № 2 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 18.11.2019;

- Договір № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 03.02.2020;

- Договір № 2 від 15.12.2020,

з яких: 1 696 540,47 грн. основний борг, 125 835,51 грн. інфляційні та 25 342,57 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань з оплати позивачу вартості наданих ним послуг по вказаним договорам, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 1 696 540,47 грн.

Позивач зазначив, що відповідач не розрахувався за всі надані послуги за Договором № 1 про закупівлю послуг з постачання пари ти гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 02.02.2018 (строк надання послуг січень-грудень 2018 року згідно п.5.1.Договору) та Договором №1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої той (теплової енергії) за державні кошти від 03.02.2020, тобто не виконав свої грошові зобов`язання за вказаними договорами у повному обсязі.

Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

08.07.2021 відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти заявлених вимог вважаючи їх необґрунтованими посилаючись на те, що свої зобов`язання за договорами про постачання теплової енергії, що укладені протягом 2018 - 2020 років з позивачем, відповідач виконав в повному обсязі. Відповідач зауважив, що за вказаний період між сторонами укладалися додаткові угоди, згідно яких об`єм постачання теплової енергії був зменшений.

Ухвалою суду від 15.07.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 10:30 год. 28 вересня 2021 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомлений.

Про час, дату та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином, що підтверджується відомостями, розміщені на офіційному інтернет сайті АТ «Укрпошта».

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між Жашківською центральною районною лікарнею (в подальшому було перейменовано на Комунальне некомерціине підприємство "Жашківська центральна районна лікарня" Жашківської районної ради Черкаської області 09.09.2019 та на Комунальне некомерціине підприємство "Жашківська Багатопрофільна Лікарня" Жашківської Міської Ради 11.01.2021 (згідно відомостей з ЄДРПОУ) (Споживачем) та позивачем (Виконавцем) з 2018 року по 2020 рік включно були укладені договори про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти, а саме:

- Договір № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 02.02.2018 (термін надання послуг січень-грудень);

- Договір № 2 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 25.10.2018;

- Договір № 1 від 21.12.2018;

- Договір № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 22.01.2019;

- Договір № 2 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 18.11.2019;

- Договір № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 03.02.2020;

- Договір № 2 від 15.12.2020 (далі - Договори).

Згідно пункту 1.1. Договорів позивач зобов`язався своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з постачання теплової енергії, а Споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені Договорами.

Найменування предмета закупівлі: код за ДК 021:2015. код 09320000-8 - Пара, гаряча вода та пов`язана продукція. (Теплова енергія).

За умовами п.4.1. Договорів розрахунки за надані послуги проводяться шляхом щомісячної оплати послуг після пред`явлення виконавцем рахунка на оплату.

Відповідно п.4.3. цих Договорів розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться споживачем не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

П.6.3.1. та п.6.3.2. Договорів визначено, що виконавець зобов`язується забезпечити надання послуг у строки, встановлені Договором та забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам цього Договору.

Факт належного виконання позивачем зобов`язань по вище вказаним Договорам підтверджується Актами надання послуг, підписані повноважними особами сторін та не оспорюється відповідачем.

Позивач зауважив, що оскільки останній Акт надання послуг № 30 був підписаний сторонами 16.12.2020, то термін виконання грошових зобов`язань Споживача за договорами настав.

На виконання п.4.1. Договорів позивач направляв відповідачу рахунки-фактури для здійснення останнім оплати за надані послуги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов договору № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 02.02.2018 позивач надав відповідачу протягом 2018 року послуг на загальну суму 3 100 766,58 грн., що підтверджується актами надання послуг № 5 від 31.01.2018; № 14 від 28.02.2018; № 21 від 20.03.2018; № 31 від 30.03.2018; № 38 від 11.04.2018.

Протягом 2018 року відповідачем було сплачено частину наданих послуг на суму 1 415 093,02 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Протягом 2019 року відповідачем на користь позивача було сплачено 763 614,59 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 02.02.2018.

Останній платіж відповідачем був здійснений 26.12.2019.

Заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 02.02.2018 становила 922 058,97 грн.

Відповідно до умов договору № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 03.02.2020 позивач надав відповідачу протягом 2020 року послуг на загальну суму 2 919 114,78 грн., що підтверджується актами падання послуг № 4 від 03.02.2020; № 4 від 02.03.2020; № 6 від 17.03.2020; № 9 від 31.03.2020; № 11 від 13.04.2020; № 18 від 12.11.2020; № 20 від 12.11.2020; №21 від 20.11.2020; № 24 від 01.12.2020; № 29 від 11.12.2020; № 30 від 16.12.2020.

Протягом 2020 року відповідачем було сплачено частину наданих послуг на суму 2 144 633,28 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 03.02.2020 складала 774 481,50 грн.

Суд враховує, що визнана відповідачем сума заборгованості за актом звіряння від 28.09.2020 становить 177 2126,58 грн. Але частина цієї заборгованості в сумі 75 586,11 грн. віднесена до договірних відносин, що мали місце до 01.01.2018 і не є предметом цього позову. Отже, сума основного боргу становить 1696540,47 грн.

Загальний борг відповідача перед позивачем за Договором № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 02.02.2018 та за Договором № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 03.02.2020 становив 1696540,47 грн (922058,97 грн. + 774481,50 грн).

Вказана заборгованість також підтверджується підписаними сторонами протягом 2018-2020 рр. актами звіряння взаємних розрахунків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити заборгованість, що підтверджується листами: № 14, №13 від 20.03.2018; № 88 від 21.11.2018; № 68 від 25.05.2020.

За неналежне виконання грошових зобов`язань по вище вказаним Договорам позивач в порядку ст.625 ЦК України нарахував відповідачу штрафні санкції:

- 125 835,51 грн. втрат внаслідок інфляції за період з 29.09.2020 по 29.03.2021;

- 25 342,57 грн. 3% річних за період з 29.09.2020 по 29.03.2021.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

За приписами ст.175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ним Кодексом.

Відповідно ст. 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобов`язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчини їй на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 626 Цивільного кодекс) України передбачено, що договором с домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч.1 ст.181 ГК України передбачає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами. факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За правилами ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

В силу положень ст.1 Закону України "Про теплопостачання" сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачем (далі - Закон).

Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності (ст.2 Закону).

Відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст.3 Закону).

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України "Про теплопостачання" теплопостачальні організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Цьому обов`язку кореспондує обов`язок споживачів теплової енергії визначений статтею 19 нього Закону, згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання").

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідач є бюджетною організацію. Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладених договорів про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти. Свої зобов`язання за цими Договорами позивач виконав належним чином та надав послуги з постачання пари та гарячої води (теплової енергії), що підтверджується оформленими та підписаними сторонами Актами надання послуг.

Судом встановлено, що загальний борг відповідача перед позивачем за Договором № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 02.02.2018 та за Договором № 1 про закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води (теплової енергії) за державні кошти від 03.02.2020 становить 1696540,47 грн (922058,97 грн. + 774481,50 грн). Ця заборгованість підтверджується підписаними сторонами протягом 2018-2020 рр. актами звіряння взаємних розрахунків. Зокрема, актом звіряння, підписаного 28.09.2020, відповідач визнав свою заборгованість перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії, яка на час звернення позивача до суду є непогашеною.

Доказів сплати відповідачем боргу, який міститься в акті взаємних розрахунків від 28.09.2020, до суду не подано.

Таким чином, борг відповідача перед позивачем за отримані послуги, який підлягає стягненню, складає 1 696 540,47 грн.

Судом враховано те, що своєчасне невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих послуг є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України.

На підставі положень, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України позивач за прострочення грошового зобов`язання нарахував за період з 29.09.2020 по 29.03.2021 відповідачу: 125 835,51 грн. втрат внаслідок інфляції та 25 342,57 грн. 3% річних.

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок штрафних санкцій, вважає його вірним і таким, що підлягає до задоволення.

В силу вимог ч.1 ст.48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Ч.1 ст. 96 ЦК України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Ч.2 ст. 218 ГК України та ст.617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Так, Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Тобто, відсутність надходжень бюджетних коштів не нівелює обов`язку з оплати робіт за відповідним правочином. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 923/1292/16, від 23.03.2018 у справі № 904/6252/17 та від 28.01.2019 у справі № 917/611/18.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів повної сплати заборгованості по вказаним Договорам відповідачем до суду не подано.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення.

З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім судові витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Жашківська багатопрофільна лікарня" Жашківської міської ради (; вул.Лікарняна,19, м.Жашків, Черкаська область, 19200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотвор" (; вул.Сергія Цимбала,50, смт.Ставище, Ставищенський район, Київська область, 09400):

- 1 696 540,47 грн. (один мільйон шістсот дев`яносто шість тисяч п`ятсот сорок грн. 47 коп.) боргу,

- 125 835,51 грн. (сто двадцять п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять грн. 51 коп.) інфляційних втрат,

- 25 342,57 грн. (двадцять п`ять тисяч триста сорок дві грн. 57 коп.) 3% річних,

- 27 715,78 грн.(двадцять сім тисяч сімсот п`ятнадцять грн. 78 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 25.10.2021.

СУДДЯ К.І. Довгань