ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021 р. Справа № 917/818/21

За позовною заявою Приватного підприємства Агрофірма "Славутич", с. Горби, Глобинський район, Полтавська область, 39024

до 1. Сільськогосподарське комунальне господарство "Горби" Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, вул. Б.Хмельницького, 2, с. Горби, Глобинський район, Полтавська область, 39024

2. Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, вул. Київська, 51, смт. Градизьк, Глобинський район, Полтавська область, 39071

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання угоди недійсною, скасування рішень державного реєстратора, визнання права користування.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Мирна-Касян Ю.Л.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання від 13.10.2021 р.

Обставини справи. Приватне підприємство Агрофірма "Славутич" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Сільськогосподарського комунального підприємства "Горби", Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, в якому просить суд:

1) визнання незаконним, протиправним та скасувати Рішення № 83 Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області 4 (позачергової) сесії 8 скликання від 12.02.2021 р. Про розірвання договору оренди землі із сільськогосподарським комунальним підприємством Горби та припинення права користування земельною ділянкою; визнання недійсною Угоди від 15.02.2021 р. про розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017 р., укладеної між Градизькою селищною радою та Сільськогосподарським комунальним підприємством Горби;

2) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення індексний номер 58210963 від 19.05.2021 р. 11:34:15 (яким було припинено інше речове право Сільськогосподарського комунального підприємства Горби) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0098 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206);

3) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення індексний номер 58210963 від 19.05.2021 р. 11:34:46 (яким було припинено інше речове право Приватного підприємства Агрофірма СЛАВУТИЧ) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0098 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206);

4) визнання за Приватним підприємством Агрофірма СЛАВУТИЧ (код СДРПОУ 25163269) права користування земельною ділянкою, площею 68,9100 га., з кадастровим номером :00:003:0098 на підставі Договору суборенди землі від 15.03.2017 р., укладеного між Сільськогосподарським комунальним підприємством ГОРБИ та Приватним підприємством Агрофірма СЛАВУТИЧ, та запису про інше речове право № 19699973 від 24.03.2017 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206).

Разом з позовною заявою Приватним підприємством Агрофірма "Славутич" подано заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої відмовлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду від 26.05.2021.

Ухвалою суду від 09.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 08.07.2021.

15.06.2021 позивачем повторно подано заяву про забезпечення позову (вх. № 6534 від 15.06.2021 р.), в задоволенні якої відмовлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду від 17.06.2021.

05.07.2021 від відповідача - 2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 7303), який долучений судом до матеріалів справи.

Від відповідача - 1 відзив надійшов 06.07.2021 (ел. поштою без ЕЦП вх. № 7335; 12.07.2021 р. надійшов оригінал).

Представник позивача в судовому засіданні 08.07.2021 заявив відвід судді Погрібній С.В., стисло озвучивши його обґрунтування; заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для можливості отримати та надати суду додаткові докази, які необхідні для вирішення даного спору та не були в розпорядженні позивача при пред`явлені даного позову до суду.

В судовому засіданні 08.07.2021 р., враховуючи клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання та заявлений відвід судді, було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали про відкладення підготовчого засідання на 27.07.2021.

Оскільки позивачем не надано суду письмової заяви про відвід судді, суд залишив без розгляду заявлене в судовому засіданні 08.07.2021 клопотання про відвід судді.

В судове засідання 27.07.2021 представники позивача та відповідача - 1 не з`явились, причин щодо неявки суду не повідомили, будь-які клопотання, зокрема, щодо відкладення від вказаних учасників справи до суду не надходили.

Так, станом на 27.07.2021 р. позивачем не було надано додаткові документи, для надання яких останній просив у суду час. Клопотання про надання додаткового часу, до суду не надходило.

В судовому засіданні 27.07.2021 представник відповідача - 2 повідомив суду про відсутність заяв чи клопотань та не заперечував проти закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 27.07.2021 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

08.09.2021 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі (вх. № 10031).

16.09.2021 р. від відповідача - 1 надійшла заява, в якій останній повідомив про зміну його назви з Сільськогосподарського комунального підприємства "Горби" на Сільськогосподарське комунальне господарство "Горби" Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області (вх. №10383). До вказаного клопотання додано копію рішення № 16 та витяг з ЄДР.

Відповідно до наданих документів код ЄДРПОУ відповідача - 1 не змінився - 30515277.

Враховуючи викладене та заявлене представником клопотання, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 16.09.2021 р. змінено назву Сільськогосподарського комунального підприємства "Горби" () на Сільськогосподарське комунальне господарство "Горби" Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області (); відкладено засідання на 13.10.2021 на 10:30 год.

11.10.2021 р. від Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" втретє надійшла заява (вх. № 11261) про забезпечення позову по даній справі, в задоволенні якої відмовлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду від 13.10.2021 р..

11.10.2021 р. від позивача надійшла заява вх. № 11260 про зміну предмету позову, згідно якої позивач просить суд розглядати прохальну частину позовної заяви Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» до Сільськогосподарського комунального господарства «ГОРБИ» Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області та Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області у наступній редакції:

« 1. Визнати незаконним і протиправним та скасувати Рішення № 83 Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області 4 (позачергової) сесії 8 скликання від 12.02.2021 р. «Про розірвання договору оренди землі із сільськогосподарським комунальним підприємством «ГОРБИ» та припинення права користування земельною ділянкою».

2. Визнати недійсною Угоду від 15.02.2021 р. про розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017 р., укладену між Градизькою селищною радою Кременчуцького району Полтавської області () та Сільськогосподарським комунальним підприємством «ГОРБИ» ().

3. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення індексний номер 58210963 від 19.05.2021 11:34:15 (яким було припинено інше речове право Сільськогосподарського комунального підприємства «ГОРБИ») та рішення індексний номер 58210963 від 19.05.2021 11:34:46 (яким було припинено інше речове право Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ») щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0098 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206).

4. Визнати за Приватним підприємством Агрофірма «СЛАВУТИЧ» () право користування земельною ділянкою, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098 на підставі Договору суборенди землі від 15.03.2017 р., укладеного між Сільськогосподарським комунальним підприємством «ГОРБИ» () та Приватним підприємством Агрофірма «СЛАВУТИЧ» (), та запису про інше речове право № 19699973 від 24.03.2017 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206).

5. Визнати незаконним і протиправним та скасувати Рішення № 132 Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області 10 (позачергової) сесії 8 скликання від 25.08.2021 р. «Про передачу земельної ділянки в постійне користування СГКГ «ГОРБИ» на території Градизької селищної ради (колишньої Горбівської сільської ради)».

6. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60424916 від 17.09.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0098 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206)».

У судовому засіданні 13.10.2021 р. представники відповідачів проти прийняття судом даної зави заперечили, оскільки остання подана з порушенням вимог ГПК України.

Частиною 3 статті 46 ГПК України чітко встановлено, що позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.

Як вже зазначалось вище, Ухвалою суду від 27.07.2021 р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Тобто, позивач звернувся до суду з даною заявою з пропуском встановленого строку, а саме, після закриття підготовчого провадження, тому у суду відсутні підстави для її прийняття.

Представник позивача в судовому засіданні 13.10.2021 р. виклав зміст позовних вимог та наполягав на їх задоволенні.

Представники першого та другого відповідачів в судовому засіданні 13.10.2021 виклали зміст перечень на позовні вимоги та просять суд відмовити у їх задоволенні.

Судом досліджено наявні в матеріалах справи докази .

Представникам сторін надано заключне слово, які підтримали кожний свою позицію викладену письмово та озвучену в судових засіданнях.

13.10.2021 судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

02.02.2017 р. між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області (орендодавець) та Сільськогосподарським комунальним підприємством «ГОРБИ» (орендар) був укладений Договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098, яка розташована за межами населених пунктів на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області (далі - земельна ділянка).

Відповідно до п. 8 Договору оренди землі вказаний договір укладено на термін 7 років.

22.02.2017 р. право оренди земельної ділянки СГКП «ГОРБИ» було в установленому законом порядку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис про інше речове право № 19201979).

15.03.2017 між Сільськогосподарським комунальним підприємством «ГОРБИ» (орендар) та Приватним підприємством Агрофірма «СЛАВУТИЧ» (суборендар) був укладений Договір суборенди землі, відповідно до умов якого орендар на підставі письмової згоди орендодавця № 27-16-0.3-1768/2-17 від 13.03.2017 надав, а суборендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку.

Відповідно до п. 8 Договору суборенди землі вказаний договір укладено на 7 років, але не пізніше закінчення терміну дії договору оренди землі.

24.03.2017 право суборенди земельної ділянки Агрофірми «СЛАВУТИЧ» було в установленому законом порядку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис про інше речове право № 19699973).

Набувши в установленому законом порядку право користування земельною ділянкою строком на 7 років, тобто до 15.03.2024 р. , позивач з березня 2017 року використовував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У зв`язку зі змінами, внесеними до земельного законодавства України, та передачею земельних ділянок державної власності у комунальну власність, 18.01.2021 право власності на земельну ділянку було зареєстровано за Градизькою селищною радою (відповідачем-2).

У травні 2021 року на адресу позивача надійшов лист СГКП «ГОРБИ» № 14 від 12.05.2021, в якому повідомлялось про необхідність припинення весняно-польових робіт на земельній ділянці, у зв`язку з тим, що Рішенням № 83 Градизької селищної ради від 12.02.2021 було розірвано Договір оренди землі від 02.02.2017 р., а тому автоматично припинилось право користування згідно Договору суборенди землі від 15.03.2017 р..

Рішенням № 83 Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області 4 (позачергової) сесії 8 скликання від 12.02.2021 р., остання вирішила розірвати за взаємною згодою сторін Договір оренди землі від 02.02.2017 р.; припинити СГКП «ГОРБИ» право користування земельною ділянкою; зобов`язати СГКП «ГОРБИ» повернути земельну ділянку; доручити голові ради підготувати угоду про розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017 та передати підписану угоду сторонам для проведення державної реєстрації припинення іншого речового права на земельну ділянку.

15.02.2021 на виконання вказаного Рішення відповідача-2, між Градизькою селищною радою та СГКП «ГОРБИ» було укладено Угоду про розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017 та підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки.

19.05.2021 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були прийняті рішення № 58210963 про реєстрацію припинення права оренди СГКП «ГОРБИ» та рішення № 58210963 про реєстрацію припинення права суборенди Агрофірми «СЛАВУТИЧ» на земельну ділянку.

Позивач вважає, що Рішення № 83 Градизької селищної ради від 12.02.2021 р. та Угода від 15.02.2021 р. про розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017 є незаконними, протиправними та такими, що порушують права та охоронювані законом інтереси позивача як користувача земельної ділянки, оскільки у позивача на підставі Договору суборенди землі від 15.03.2017 виникло право користування спірною земельною ділянкою строком до 15.03.2024 р., яке в установленому законом порядку було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідач - 1 заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що згідно положень ч.ч. 2, 3, 4 ст. 8 Закону України «Про оренду землі» умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Тому, Рішення №83 Градизької селищної ради від 12.02.2021 (адже прийняте в межах повноважень) та Угода від 15.02.2021 про розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017 р. прийняті у відповідності до умов Закону та договору.

При цьому відповідач-1 наголошує, що Позивачем не наведено жодної підстави для визнання угоди про дострокове розірвання договору оренди землі недійсною, крім нібито зловживання правами, а також, жодної підстави для скасування запису про припинення іншого речового права.

Відповідач - 2 заперечуючи проти позову вказує, що вимоги позивача є безпідставними в зв`язку з тим, що Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області вважає, що нею було повністю дотримано вимоги чинного законодавства під час прийняття оскаржуваного рішення та Угоди про розірвання договору оренди, а права Позивача не зачіпаються. З огляду на це, підстав для задоволення позовних вимог ТОВ Агрофірма «СЛАВУТИЧ» немає. Оскільки, рішення №83 Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області 4 (позачергової) сесії 8 скликання прийняте в межах повноважень, визначених законом та не порушує законних прав Позивача, як суборендаря земельної ділянки, які СГКП Агрофірма «Славутич» здійснює згідно із ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України у межах, наданих йому договором суборенди земельної ділянки від 15.03.2017 року. Крім того, відповідач-2 зазначає, що доводи Позивача про узгоджені і зловмисні дії Відповідачів, а також про зловживання правом з боку Відповідачів, щодо дострокового припинення Договору суборенди землі за взаємною згодою сторін, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що таке право прямо передбачено ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі». Також відповідач-2 наголошує, що доводи Позивача щодо спричинення йому «величезних збитків» не Підтверджуються жодними належними та допустимими доказами в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Приписами частини 1, 2 статті 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду.

Обов`язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення відповідачем (відповідачами) прав особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було наявним та обґрунтованим.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно положень ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі : рішення відповідного органу місцевого самоврядування - орендодавця.

У відповідності до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Статтею 8 Закону України «Про оренду землі» передбачено порядок і умови передання земельної ділянки в суборенду. Орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом).

Згідно положень ч.ч. 2, 3, 4 ст. 8 вищевказаного Закону умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Згідно із ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду землі», орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Положеннями частини 4 статті 38 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" визначено, що рішення посадових осіб місцевих державних адміністрацій можуть бути оскаржені Президенту України, органу виконавчої влади вищого рівня, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини або до суду.

Частиною першою статті 155 Земельного кодексу України у редакції, чинній на час прийняття оспорюваних розпоряджень, визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Виходячи з наведених норм, підставами для скасування розпоряджень районної державної адміністрації в судовому порядку є прийняття його з порушенням чинного законодавства, або визначеній законом компетенції цього органу та порушення у зв`язку з цим прав або охоронюваних законом інтересів позивача.

Згідно із п. п. «а-г» ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», питання регулювання земельних відносин вирішується відповідно до закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

З матеріалів справи вбачається наступне :

- попереднім орендодавцем було надано згоду на укладення договору суборенди від 15.03.2017.

- умовами основного Договору оренди землі від 02.02.2017 передбачено розділ «Зміна умов договору і припинення його дії». Так згідно пункту 35 Договору - дія договору оренди припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін.

Тобто, укладаючи договір суборенди землі від 15.03.2017 Позивач достоменно розумів і погоджувався з умовами договору суборенди, які обмежуються умовами договору оренди і не можуть суперечити йому, як це передбачено Законом, процитованим вище.

Кореспондуючі умови передбачені і в Договорі суборенди від 15.03.2017, а саме :

- п. 8 даного Договору зазначає, що договір укладено на термін 7 років, але не пізніше закінчення терміну дії договору оренди землі.

- п. 34 передбачено, що дія договору припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 8 Закону України «Про оренду землі» чітко і однозначно визначено, що у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Рішенням № 83 Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області 4 (позачергової) сесії 8 скликання від 12.02.2021 року розірвано Договір оренди землі від 02.02.2017 року за взаємною згодою сторін; припинено право СГКП «ГОРБИ» користування земельною ділянкою та зобов`язано СГКП «ГОРБИ» повернути земельну ділянку.

15.02.2021 року на виконання п. 4 вказаного рішення сесії було укладено Угоду про розірвання Договору оренди та підписано Акт приймання-передачі земельною ділянки.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що рішення № 83 Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області 4 (позачергової) сесії 8 скликання прийняте в межах повноважень, визначених законом та не порушує законних прав Позивача, як суборендаря земельної ділянки, які ПП Агрофірма «Славутич» здійснює згідно із ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України у межах, наданих йому договором суборенди земельної ділянки від 15.03.2017 року.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі № 910/17082/17 від 16.03.2018 р., у якій зазначено, що з аналізу положень статей 761, 774 Цивільного кодексу України Суд вбачає, що договір суборенди (піднайму) є похідним від договору оренди (найму) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору оренди (найму). У разі втрати чинності договором оренди припиняються права наймача на орендоване майно, зокрема і право передання його в суборенду.

Договір суборенди припиняється одночасно з припиненням договору оренди, незалежно від підстав його припинення. Дія договору суборенди поза межами договору оренди суперечить природі договору суборенди.

Посилання Позивача на односторонню відмову від договору суборенди судом не оцінюються як правомірні, оскільки в даному випадку має місце не одностороння відмова від дії договору суборенди, а припинення договору з підстав, передбачених Законом, а саме : ч.4 ст.8 Закону України «Про оренду землі». Отже, і дії державного реєстратора повністю відповідають законодавчим вимогам.

Суд оцінює як правомірні доводи відповідачів, стосовно недоведеності підстав для визнання угоди про дострокове розірвання договору оренди землі недійсною, а також для скасування запису про припинення іншого речового права.

Як на підставу для визнання угоди про дострокове розірвання договору оренди землі недійсною, а також для скасування запису про припинення іншого речового права, позивач вказує на зловживання відповідачами їх правами.

Зокрема, Позивач посилається на справу «Сакхінадзе проти Грузії» де зазначено, що таке очікування може вважатися правомірним, коли воно ґрунтується на нормі закону або правовому акті, що зачіпає правовий інтерес.

Вказані вище норми Закону України «Про оренду землі» чітко вказують про припинення договору суборенди землі у разі припинення основного договору оренди в незалежності від підстав такого припинення та неможливість існування договору суборенди без дії основного договору.

Тобто, суборендар, підписуючи договір суборенди знав і повинен був знати про умови основного Договору та вимог законодавства і про можливість дострокового припинення Договору оренди і прийняв такі ризики.

Щодо посилань позивача про понесення ним витрат на покращення земельної ділянки з метою підвищення врожайності суд зазначає наступне.

Дані покращення були вчинені суборендарем (Позивачем) на власний ризик без будь-якого погодження з орендодавцем, як того вимагають умови Закону і Договорів як оренди, так і суборенди, а саме:

- п.п. 19, 20 Договору суборенди передбачено, що здійснені суборендарем без згоди орендаря витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які не можливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці не підлягають відшкодуванню.

Поліпшення стану земельної ділянки проведені суборендарем за письмовою згодою з орендарем землі не підлягають відшкодуванню.

Такі ж умови маються і в основному Договорі оренди (пункти 9 та 20).

Тому, твердження Позивача про заподіяння збитків не мають ніяких юридичних підстав. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що Позивачем засіяно с/г культури на спірній земельній ділянці у 2021 році всупереч вимог Орендодавця та Власника земельної ділянки, проте ні Орендар, ні Власник не чинили Позивачу ніяких перешкод по збору врожаю 2021 року. Доказів у спростування вищезазначеного позивачем не надано.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень на відзиви на позов позивач суду не надав.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищвикладене та оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з п.2 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення підписано 23.10.2021 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Погрібна С.В.