ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2021 р. Справа№ 910/9038/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Попікової О.В.

Кропивної Л.В.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 13.10.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Алюмініум"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2021, повний текст якого складено 01.06.2021

у справі №910/9038/20 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд - Прайм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Алюмініум"

про стягнення 1 297 669,31 грн,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Алюмініум" про поновлення процесуального строку для подання доказів задоволено. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Алюмініум" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд - Прайм" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Алюмініум" 13 549,38 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині в задоволенні заяви відповідача відмовлено.

Додаткове рішення мотивовано доведеністю та обґрунтованістю виртрат на професійну правничу допомогу у задоволеній сумі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Екліпс Алюмініум" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить:

- додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2021 у справі №910/9038/20 в частині задоволених вимог змінити, стягнути з позивача на користь відповідача 27 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу;

-додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2021 у справі №910/9038/20 в частині відмови у задоволенні заяви скасувати, стягнути з позивача на користь відповідача винагороду у розмірі 10% від коштів, що мали б бути стягнуті на користь позивача у випадку програшу відповідної справи у розмірі 29 766,93 грн.

Також скаржником, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг скаржники посилаються на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник стверджує, що суд безпідставно не стягнув з позивача на користь відповідача «гонорар успіху», оскільки позивач ініціював звернення до суду із завідомо безпідставним та штучним позовом, що є зловживанням процесуальними правами в силу вимог ст. 43 ГПК України; також наполягає, що суд залишив поза увагою і те, що позивачем не висловлювались доводи щодо нереальності послуг, як проведення перемовин, вивчення та узгодження правової позиції з метою укладення мирової угоди з кількістю витраченого часу 2 год.; вважає, що судом безпідставно не враховано в загальну тривалість надання послуг час, який витрачено представником відповідача та переїзд до міста Києва з Дніпро та зворотного тощо.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2021 справу №910/9038/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Кропивна Л.В., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9038/20 та невідкладено надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №910/9038/20, про що скеровано до суду першої інстанції запит про направлення матеріалів справи та копію ухвали суду від 06.07.2021.

14.07.2021 матеріали справи №910/9038/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2890/21 від 19.07.2021, у зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г., яка входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/9038/20.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Владимиренко С.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Екліпс Алюмініум" пропущений строк на подання апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2021 у справі №910/9038/20. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 16.08.2021 о 14:40 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 11.08.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 11.08.2021. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

В ході розгляду справи склад колегії суддів змінювався та розгляд скарги відкладався.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2021, у зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О., який входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/9038/20.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Алюмініум" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2021 у справі №910/9038/20 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 повідомлено учасників справи про призначення справи до розгляду на 13.10.2021 о 11:40 год. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Буд - Прайм" у поданому відзиві зазначив, що оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні. Апеляційну скаргу просить залишити без задоволення.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 13.10.2021 з`явився представник позивача.

Відповідач до судового засідання не з`явився. Про час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення.

Крім того, від відповідача надійшла заява у якій останній просив здійснити розгляд скарги за його відсутності.

Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 13.10.2021 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого додаткового рішення за наявними матеріалами справи.

Межі та строк розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного апеляційного перегляду справи, розгляд скарги здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутнього представника пощзивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене додаткове рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Буд - Прайм" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Алюмініум" про стягнення 1 297 669, 31 грн., з яких: 1 179 699, 38 грн. витрати на усунення недоліків робіт та 117 969, 93 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2020, за результатами розгляду заяви щодо усунення недоліків позовної заяви, останню прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9038/20, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч. 3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 року за клопотанням позивача позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Буд - Прайм" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Алюмініум" про стягнення 1 297 669, 31 грн залишено без розгляду згідно п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Екліпс Алюмініум" 04.01.2021 через канцелярію суду надійшла заява б/н від 28.12.2020 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9038/20 про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, в якій відповідач просив суд стягнути з позивача 27 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а також винагороду у розмірі 10% від коштів, що мали б бути стягнуті на користь позивача у випадку програшу відповідної справи у розмірі 129 766,93 грн. До заяви додані докази надсилання її копії на адресу позивача у справі.

Позивач заперечив проти заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. При цьому зазначив, що заявлений розмір витрат є неспівмірним та непропорційним щодо предмета спору, складності справи та необхідного обсягу роботи адвоката і витраченим їм часом для виконання відповідних робіт (надання послуг), наголосив на неподанні відповідачем у встановлений строк опису робіт та не наведенні відповідачем обґрунтованості фактично понесених витрат, їх необхідності та розумності обсягу виконаних адвокатом робіт.

Крім того позивач звернув увагу на неналежні докази наявності у адвоката Лаврищева В.В. повноважень на здійснення представництва інтересів ТОВ «Екліпс Алюмініум» у даній справі, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про стягнення з ТОВ «Статус Буд - Прайм», як з позивача заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

Через канцелярію суду відповідача 11.03.2021 надійшли пояснення б/н від 09.03.2021 щодо заперечень позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно змісту яких відповідач наголосив на наявності належних доказів повноважень адвоката Лаврищева В.В. як представника відповідача, обґрунтованість заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, одночасно стверджуючи про подання позивачем завідомо безпідставного позову.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі, в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст.ст. 129, 130 ГПК України.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст.ст. 129, 130 ГПК України.

Так, згідно ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, позивач заперечує щодо розміру заявлених відповідачем вимог про компенсацію понесених ним у зв`язку з розглядом даної справи витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що заявлений розмір витрат є неспівмірним та непропорційним щодо предмета спору, складності справи та необхідного обсягу роботи адвоката і витраченим їм часом для виконання відповідних робіт (надання послуг).

За результатами розгляду клопотання відповідача (боржника) про компенсацію здійснених витрат на оплату правничої допомоги в порядку ст. 130 ГПК України судом встановлено, що відповідачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію Договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 01.08.2020, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Екліпс Алюмініум» (клієнт за договором, відповідач у справі) та Адвокатським об`єднанням «Де - Факто» (адвокатське об`єднання за договором) (далі - Договір); копію Акту наданих послуг №1 від 28.12.2020; копії ордеру Адвокатського об`єднання «Де - Факто» серії ДП № 2101/033 від 07.08.2020 на ім`я адвоката Лаврищева В.В. виданий на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 01.08.2020, та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5440 від 27.03.2019 на ім`я адвоката Лаврищева В.В.; копію платіжного доручення № 1623 від 30.12.2020 на підтвердження оплати наданих за Договором послуг адвокатського об`єднання в сумі 27 000,00 грн із зазначенням призначення платежу «оплата за надання юридичних (правничих) послуг по справі № 910/9038/20 зг. дог б/н від 01.08.2020 р…»; копії листа відповідача на адресу Адвокатського об`єднання «Де - Факто», яким гарантувалась оплата винагороди у розмірі 10% від коштів, які мали б бути стягнуті на користь ТОВ «Статус Буд - Прайм» у випадку програшу відповідної справи ТОВ «Екліпс Алюмініум» у розмірі 129 766,93 грн, на протязі 15 робочих днів після звершення протиепідемічних заходів, які запроваджені на території України з 8 до 24 січня 2021 року.

Отже, за твердженням відповідача, загальна сума нарахованих останнім до відшкодування позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/9038/20, склала 27000,00 грн гонорару та 129 766,93 грн винагороди («гонорару успіху»).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону).

В статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» наведені види адвокатської діяльності, а також адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/WestAllianceLimited" проти України (заява № 19336/04, п. 269) визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Така ж правова позиція випливає з інших рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Судом встановлено, що умовами Договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 01.08.2020 сторони визначили, що на виконання Договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати клієнту професійну правничу (правову) допомогу щодо представництва його інтересів у Господарському суді м. Києва як відповідача по справі № 910/9038/20 за позовом ТОВ «Статус Буд-Прайм» про відшкодування витрат на виправлення недоліків та стягнення штрафних санкцій за договором будівельного підряду.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що Адвокатське об`єднання має право покласти частину своїх обов`язків на іншу особу.

Гонорар (вартість послуг за даним Договором) встановлюється у розмірі грошової суми в гривнях і складає 27 000,00 грн. (п.4.1 Договору).

У випадку якщо за результатами представництва Адвокатським об`єднанням інтересів клієнта у справі, визначеної в п. 1.1 цього Договору, судом винесено рішення на користь клієнта, то клієнт додатково сплачує Адвокатському об`єднанню суму в розмірі 10% від коштів, що мали б бути стягнуті із клієнта у випадку програшу відповідної справи (п.4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору порядок оплати - безготівковий, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Адвокатського об`єднання, що вказаний в розділі 8 даного Договору.

Клієнт зобов`язаний сплатити гонорар Адвокатському об`єднанню не пізніше 15 робочих днів з моменту винесення остаточного рішення Господарським судом міста Києва у справі № 910/9038/20 (п.4.4 Договору).

У відповідності до умов п. 4.5 Договору виконання його умов підтверджується підписанням сторонами Акту наданих послуг.

Згідно п. 7.1 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до закінчення розгляду справи та винесення остаточного рішення Господарським судом міста Києва у справі № 910/9038/20.

Як зазначалось судом вище, умовами Договору сторонами погоджено суму гонорару Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги за Договором в розмірі 27 000,00 грн, факт оплати якої відповідачем на рахунок Адвокатського об`єднання належним чином підтверджується матеріалами справи.

Як встановлено судом, на підтвердження обсягу понесених витрат відповідачем надано копію підписаного обома сторонами Договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 01.08.2020 року без зауважень щодо вартості, строків та якості послуг Акту наданих послуг № 1 від 28.12.2020 року, згідно якого в період з 01.08.2020 року по 28.12.2020 року Адвокатське об`єднання надало клієнту юридичні (правничі) послуги у межах справи № 910/9038/20 загальною кількістю часу - 81 год. 31 хв., вартістю 27 000,00 грн. та 129 766,93 грн. Зокрема, як зазначено в Акті наданих послуг, Адвокатським об`єднанням надано за Договором послуги з вивчення та аналізу матеріалів позовної заяви з додатками, подання позову, вивчення та аналізу відповіді на відзив, подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, проведення перемовин, вивчення та узгодження позиції з метою укладення мирової угоди (за ініціативою позивача), а також представником відповідача взято участь у п`яти судових засіданнях та до складу понесених відповідачем витрат віднесено відрядження адвоката з міста Дніпро до міста Київ для участі в судових засіданнях в Господарському суді міста Києва 07.09.2020, 21.09.2020, 12.10.2020, 07.12.2020 та 21.12.2020, в тому числі витрати на проїзд залізничним транспортом в напрямку Дніпро - Київ та Київ - Дніпро в сумі 8049,38 грн, на підтвердження чого відповідачем надані копії відповідних посадочних документів на ім`я Лаврищева Віктора.

Тобто наданими доказами підтверджено фактичну оплату наданих Адвокатським об`єднанням послуг на суму 27000,00 грн.

При цьому в тексті поданого відзиву на позовну заяву відповідач зазначив про попередній розмір судових витрат в сумі 27000,00 грн гонорару згідно п.4.1 Договору та згідно п.4.2 Договору 10% від коштів, що мали б бути стягнуті з відповідача у випадку програшу справи в разі винесення судом рішення на користь клієнта - 129 766,93 грн, докази на підтвердження яких та повний розрахунок будуть подані відповідачем до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Окрім цього чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити реальність їх оплати. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.

Водночас, як зазначено в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

В свою чергу, як свідчать матеріали справи, позивачем в письмових запереченнях викладені заперечення щодо не співмірності та непропорційності розміру заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в тому числі їх змісту, обсягу та вартості, враховуючи предмет спору, складність справи та необхідний обсяг роботи адвоката, а також відсутність деталізації таких витрат та наголошувалось на необґрунтованості заявлених до стягнення сум.

Як було зазначено вище до складу витрат відповідача на професійну правничу допомогу, заявлених до відшкодування з позивача, заявником включені документально підтверджені понесені витрати в розмірі 27000,00 грн гонорару, узгодженого згідно Договору та оплаченого відповідачем, витрати на забезпечення участі представника в судових засіданнях (вартість квитків), загальна сукупна тривалість яких за участю адвоката Лаврищева В.В. складає приблизно 50 хв., а також включено суму 129 766,93 грн, що за умовами п. 4.2 Договору складає 10% від коштів, що мали б бути стягнуті з відповідача у випадку програшу справи в разі винесення судом рішення на користь клієнта.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також фактичні обставини справи щодо зявлених 10% від коштів, що мали б бути стягнуті з відповідача у випадку програшу справи в разі винесення судом рішення на користь клієнта у сумі 129 766,93 грн суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи позовна заява у справі №910/9038/20 була залишена судом без розгляду згідно п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України за заявою позивача ухвалою суду від 21.12.2020. Таким чином, вимоги відповідача про компенсацію позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, у вказаній частині задоволенню не підлягають, як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги про те, що даний спір позивач створив штучно, а тому враховуючи положення п. 4.2 договору гонорар успіху підлягає стягненню з позивача, зазначених висновків суду не спростовують.

Колегія суддів зауважує, що залишення позову без розгляду - це закінчення провадження у справі без ухвалення судового рішення за наявності точно встановлених в законі обставин, зокрема, вільного волевиявлення позивача шляхом реалізації його суб`єктивного процесуального права - права на залишення позову без розгляду, що в контексті умов п. 4.2 Договору не може бути розцінене, як підстава для стягнення «гонорару успіху» в сумі 129 766,93 грн.

Серед іншого, за висновками суду, включивши до складу понесених витрат послуги з проведення перемовин, вивчення та узгодження правової позиції з метою укладення мирової угоди (з кількістю витраченого часу 2 год.), за умови відсутності наданих сторонами доказів її укладення під час розгляду справи №910/9038/20 судом, покладення таких витрат на позивача у справі необґрунтоване та безпідставне.

Доводи скаржника з приводу того, що суд залишив поза увагою, що позивачем не висловлювались твердження щодо нереальності послуг, як проведення перемовин, вивчення та узгодження правової позиції з метою укладення мирової угоди з кількістю витраченого часу 2 год., тому суд безпідставно не врахував цю послугу, колегія суддів не приймає до уваги. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що наданий акт виконаних робіт і зазначення цієї послуги в акті не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції також правомірно відмітив, що відповідачем за умови наведення в Акті наданих послуг №1 від 28.12.2020 загальної кількості часу, який Адвокатським об`єднанням витрачено на надання послуг ТОВ «Екліпс Алюмініум» в межах розгляду справи № 910/9038/20, а саме 81 год. 31 хв., зазначено: тривалість судових засідань по 1 год. 00 хвил. кожне, що не відповідає фактичній їх тривалості; безпідставно враховано в загальну тривалість надання послуг час, який витрачено представником відповідача на переїзд до міста Києва з Дніпра та зворотно; також не надано інформації щодо врахованої під час здійснення розрахунку вартості години/надання послуг Адвокатського об`єднання, та зазначено про узгодження загального гонорару в сумі 27 000,00 грн.

Таким чином, виходячи з наданих відповідачем доказів на підтвердження понесених витрат під час розгляд даної справи суд виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання юридичної (правничої) правової допомоги з урахуванням обсягу та змісту підготованих адвокатським об`єднанням документів.

Беручи до уваги те, що суду необхідно надати оцінку розміру витрат сторони на правничу допомогу з урахуванням всіх аспектів і категорії складності справи, враховуючи предмет спору, приймаючи до уваги надані відповідачеві послуги, та, зважаючи на обсяг і зміст наданих відповідачем під час судового розгляду процесуальних документів, а також з урахуванням заперечень позивача щодо розміру заявлених відповідачем до компенсації витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що зменшення розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Екліпс Алюмініум» на професійну правничу допомогу до 13 549,38 грн від попередньо заявленої суми, яка є завищеною, відповідатиме критерію пропорційності і розумності.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані представником відповідача докази, зважаючи на заперечення позивача щодо заявлених відповідачем до компенсації витрат на оплату правничої допомоги адвоката, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення про компенсацію здійснених судових витрат на правову (правничу) допомогу підлягає частковому задоволенню, та стягненню з позивача на коритсь відповідача підлягають 13 549,38 грн. В іншій частині заяви слід відмовити.

Аргументи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження. Висновки суду є правомірними та обґрунтованими, підстави для його скасування відсутні. При розгляді заяви позивача суд виходив із загальних критеріїв оцінки послуг з надання юридичної (правничої) правової допомоги з урахуванням обсягу та змісту підготованих адвокатським об`єднанням документів та фактичних обставин справи. Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Всім встановленим обставинам, які мають значення для правильного вирішення спору надана належна правова оцінка.

Проаналізувавши текст оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про вмотивованість судового рішення, враховуючи, що доводи та аргументи сторін були почуті, судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується його рішення, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги на додаткове рішення не здійснюється, оскільки при зверненні із апеляційною скаргою судовий збір не сплачувався відповідачем.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2021 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови суду підписано 01.11.2021, після виходу судді Попікової О.В. з лікарняного.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.В. Попікова

Л.В. Кропивна