ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2021 м. Дніпро Справа № 908/840/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Білецької Л.М., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Пологівський олійноекстракційний завод» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.06.2021 (суддя Топчій О.А.; повний текст рішення складено 09.06.2021) у справі № 908/840/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кан Юка», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Пологівський олійноекстракційний завод», м. Пологи, Запорізької області

про стягнення 501367,85 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

До Господарського суду Запорізької області звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кан Юка» (далі - ТОВ «Кан Юка») з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Пологівський олійноекстракційний завод» (далі - ПрАТ «Пологівський олійноекстракційний завод»), в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості 370800,00 грн, пеню у сумі 60567,85 грн і суму морального відшкодування у розмірі 70000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.06.2021 у справі № 908/840/2 позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Пологівський олійноекстракційний завод» на користь ТОВ «Кан Юка» суму заборгованості у розмірі 135000,00 грн, судовий збір у розмірі 2025,00 грн.

Провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 235800,00 грн закрито.

2. Короткий зміст доводів апеляційної скарги.

ПрАТ «Пологівський олійноекстракційний завод» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 01.06.2021 у справі № 908/840/21 скасувати і ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю та необґрунтованістю прийнятого судом першої інстанції рішення, а також неправильним застосуванням судом норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого рішення підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач зазначає, що підставою для часткового задоволення судом позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості стало неврахування судом факту зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 135000,00 грн.

Також, апелянт просить врахувати те, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд самостійно відшукав підстави для задоволення позовних вимог та надав оцінку обставинам (правомірності правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог та спірності заборгованості позивача перед відповідачем), які позивачем не заперечувались. Суд зазначив у рішенні про неузгодженість щодо наявності зустрічного зобов`язання та про відсутність безспірності заявлених однорідних вимог. Зазначене, на думку апелянта, свідчить про порушення судом фундаментальних засад правосуддя - принципу справедливості, неупередженості та змагальності сторін.

Крім того, апелянт зауважує, що судом безпідставно, не зважаючи на наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, внаслідок повторної неявки позивача або його представника в судове засідання, не застосовано встановлені п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України наслідки, чим допущено порушення норм процесуального права.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи позивача по справі.

Позивач вважає відсутніми підстави для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 01.06.2021 по справі № 908/840/21, оскільки вказані доводи апелянта не підтверджені доказами та спростовуються матеріалами справи.

Позивач погоджується з доводами апелянта, що вимоги в частині суми 135000,00 грн є дійсно однорідними, оскільки вони полягають у сплаті певної грошової суми, проте, вказана сума грошових коштів не є безспірною, оскільки позивач не визнає свого обов`язку щодо компенсації відповідачу понесених ним витрат на правничу допомогу при розгляді іншої судової справи (№ 280/4566/20 за позовом ПрАТ «Пологівський олійноекстракційний завод» до Офісу ВПП ДФС), в якій він не є стороною.

На думку позивача, при розгляді даного спору на позивача не можуть бути покладені судові витрати (шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог), що понесені відповідачем по іншій справі.

Позивач вважає безпідставними доводи апелянта щодо допущеного судом порушення норм процесуального права та принципів справедливості, неупередженості, рівності та змагальності сторін, які полягають в самостійному, без відповідних пояснень позивача, вишукуванні судом підстав для задоволення позовних вимог у сумі 135000,00 грн, оскільки свою незгоду з існуючим, на думку відповідача обов`язком компенсувати вказані витрати, позивач висловлював ще в позовній заяві.

Таким чином, позивач переконаний в тому, що судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини незгоди позивача з існуванням обов`язку компенсації на користь відповідача вказаної суми, а тому судом обґрунтовано відхилено заяву відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог.

З урахуванням зазначеного, позивач просить Центральний апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ПрАТ «Пологівський олійноекстракційний завод».

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи і визначені відповідно до них правовідносини.

02.09.2019 між ТОВ «Кан Юка» (постачальник) та ПрАТ «Пологівський олійноекстракційний завод» (покупець) укладено договір поставки № 1146/9, за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця нижченаведене (іменоване на далі «Товар») з виконанням пуско-налагоджувальних робіт та навчання по роботі на обладнанні фахівців від покупця, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти товар на умовах цього договору. Перелік Товару, що поставляться визначено п. 1.1.1 договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, загальна вартість Товару по договору складає 1236000,00 грн з ПДВ.

Розділом 3 договору визначено порядок розрахунків.

Так, покупець зобов`язується зробити оплату за Товар шляхом прямого банківського переказу на розрахунковий рахунок постачальника у наступному порядку:

- п. 3.1.1. 70% загальної вартості товару, визначеної в п. 2.1. договору, що складає 721000,00 грн без ПДВ, ПДВ 144200,00 грн, а разом 865200,00 грн з ПДВ - попередня оплата на рахунок постачальника не пізніше 5 банківських днів від дати прийняття покупцем до оплати рахунку-фактури постачальника.

- п. 3.1.2. 30% загальної вартості товару, визначеної в п. 2.1. договору, що складає 309000,00 грн без ПДВ, ПДВ 61800,00 грн, а разом 370800,00 грн з ПДВ - друга частина оплати на рахунок постачальника покупець проводить протягом 2-х банківських днів з моменту підписання акту виконання пуско-налагоджувальних робіт Товару на виробництві покупця та отримання покупцем (в електронному вигляді) повідомлення про реєстрацію податкової накладної, виданої постачальником у зв`язку з оплатою та поставкою партії товару в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкової накладної в електронному вигляді.

Платіжним дорученням № 14843 від 06.09.2019 відповідач перерахував позивачеві попередню оплату на суму 865200,00 грн.

Відповідно до накладної № 1 від 19.11.2019 позивачем поставлено відповідачу Товар на загальну суму 1236000,00 грн.

Про отримання представником відповідача товару свідчить підпис уповноваженої особи Самари Р.В. на накладній, який діяв на підставі договореності № 1680 від 19.11.2019.

Листом № 24/02 від 12.02.2021 позивач надіслав на адресу відповідача підписаний акт № 1, яким підтверджується поставка Товару та виконання пуско-налагоджувальних робіт, а також проведення навчання по роботі на обладнанні. При цьому, в листі зазначено, що акт надсилається повторно, оскільки попередній акт не був повернений на адресу позивача. У своєму листі ТОВ «Кан Юка» просить повернути йому підписаний екземпляр акту протягом 5 днів з дня отримання листа. В разі неповернення акту у встановлений строк, роботи по цьому акту будуть вважатися прийнятими.

Відповіді на лист відповідачем не надано, підписаний акт на адресу позивача не повернуто.

Невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за договором поставки щодо остаточної оплати поставленого Товару на суму 370800,00 грн стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу в примусовому порядку.

5. Мотиви з яких суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів встановила наступне.

В процесі розгляду даної справи, відповідач надав до господарського суду копію платіжного доручення № 6448 від 30.04.2021 на підтвердження часткової оплати за поставлений Товар у сумі 235800,00 грн, внаслідок врахування якого, місцевим господарським судом провадження у справі в цій частині позовних вимог закрито, за відсутності предмета спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

Оскільки рішення суду в цій частині не є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів не вправі надавати оцінку його правомірності з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 269 ГПК України.

Предметом апеляційного перегляду справи є не зарахування судом суми 135000,00 грн, як одностороннього правочину, оформленого заявою відповідача від 28.04.2021 № 771/04 про часткове зарахування зустрічних однорідних вимог, в порядку ч. 2 ст. 601 ЦК України.

Колегія суддів вважає правильним рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 135000,00 грн, з відхиленням вимог відповідача про взаємозалік зустрічних однорідних вимог на вказану суму з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує, що між сторонами здійснене зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 135000,00 грн шляхом направлення позивачу заяви № 771/04 від 28.04.2021 про часткове зарахування зустрічних однорідних вимог (а. с. 129-132).

Апелянт стверджує, що обов`язок зі сплати понесених ним витрат на правничу допомогу, виник у позивача внаслідок оскарження відповідачем рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби про накладення на ПрАТ «Пологівський олійноекстракційний завод» штрафу за результатами перевірки достовірності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень (рядок 19 - 22010168 грн., рядок 21 - 1039697 грн) за березень 2020 року. Причиною оскарження рішення податкової служби відповідач пов`язує з недотриманням з боку ТОВ «Кан Юка» гарантій, встановлених п. 5.5. договору поставки № 1146/9.

Відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦК України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін (ч. 2 ст. 601 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (ст. 601 ЦК України).

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань.

Разом з тим, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань. За відсутності безспірності вимог відповідний спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону.

Отже, припинення зобов`язання зарахуванням можливе не тільки за умови однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов`язкової їх безспірності. Адже, за відсутності безспірності вимог спір по боргу за договором повинен бути вирішений в порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом, як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними та допустимими доказами (постанова Верховного Суду від 23.10.2018 № 920/18256/17).

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутності в матеріалах справи доказів наявності судового рішення про стягнення з ТОВ «Кан Юка» на користь ПрАТ «Пологівський олійноекстракційний завод» суми збитків у розмірі 135000,00 грн, зобов`язання щодо зарахування зустрічних однорідних вимог є неузгодженим, а відтак і відсутня безспірність заявлених однорідних вимог.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що витрати на правничу допомогу при розгляді справи покладаються на сторону (сторони) спору в залежності від прийнятого судом рішення у відповідності до норм процесуального закону. У даному випадку ТОВ «Кан Юка» не є стороною по справі № 280/4566/20, а тому не може бути боржником у зобов`язанні, відповідно відсутні підстави вважати зустрічними вимоги ПрАТ «Пологівський олійноекстракційний завод» у сумі 135000,00 грн.

Таким чином, направлена ПрАТ «Пологівський олійноекстракційний завод» на адресу ТОВ «Кан Юка» заява про припинення зобов`язання шляхом часткового зарахування зустрічних однорідних вимог не припиняє обов`язку відповідача щодо погашення заборгованості за отриманий Товар за спірним Договором по даній справі.

Доводи апелянта про те, що суд самостійно відшукав підстави для задоволення позовних вимог та надав оцінку обставинам, які з боку позивача не заперечувались, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач ще з самого початку в своїй позовній заяві висловлював свою незгоду з обов`язком відшкодування відповідачу витрат понесених ним на оплату послуг адвоката (правничу допомогу) по іншій справі № 280/4566/20.

Доводи апелянта про те, що судом безпідставно, не зважаючи на наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, внаслідок повторної неявки позивача (його представника) в судове засідання, не застосовано встановлені п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України наслідки, чим допущено порушення норм процесуального права, колегія суддів також відхиляє, оскільки правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі, зокрема, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

В матеріалах даної справи наявні клопотання позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а. с. 138, 151, 156), а також клопотання позивача про перенесення судового засідання у зв`язку з неотриманням відповіді на клопотання про проведення відеоконференції (а. с. 163). Отже, позивач активно проявляв своє бажання брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, правом участі в яких його наділено відповідно до ч. 1 ст. 197 ГПК України, однак судом заявлені клопотання жодного разу не задоволено. При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що жодною ухвалою суду першої інстанції явка позивача в судове засідання обов`язковою не визнавалася.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в процесі апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, оскільки не спростовують вищевикладених обставин справи та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

6. Висновки за результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено допущених судом порушень норм матеріального або процесуального права, а тому рішення Господарського суду Запорізької області від 01.06.2021 по справі № 908/840/21 слід залишити без змін.

Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Підстав передбачених ст. 277 ГПК України для скасування або зміни оскаржуваного позивачем судового рішення, колегією суддів не виявлено.

7. Розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за її подання, у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на ПрАТ «Пологівський олійноекстракційний завод»

У зв`язку з перебуванням у відпустці та у відрядженні судді Паруснікова Ю.Б. повний текст постанови підписується після усунення цих обставин.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Пологівський олійноекстракційний завод» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.06.2021 по справі № 908/840/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови підписано 25.10.2021.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

А.Є. Чередко