ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2021 р. Справа №914/1128/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

Плотніцьций Б.Д.

розглянувши апеляційну скаргу Львівського міського центру зайнятості за №10-2613/21 від 20.07.2021 (вх.№ ЗАГС 01-05/2477/21 від 21.07.2021)

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.06.2021 (суддя Сухович Ю.О., повний текст складено 30.06.2021)

у справі № 914/1128/21

за позовом: Львівського міського центру зайнятості, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЦВГ Україна (надалі ТзОВ ЦВГ Україна), м. Львів

про стягнення 38 061,79 грн

за участю представників учасників справи: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

Львівський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ ЦВГ Україна про стягнення 38 061,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на порушення відповідачем умов договору № 30 від 20.05.2020 про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, оскільки актом перевірки №30/2 від 22.10.2020 Львівським міським центром зайнятості були встановлені порушення відповідачем умов вказаного договору та Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на допомогу по частковому безробіттю на період карантину цільового використання коштів допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

На думку позивача, роботодавець ТзОВ ЦВГ Україна використав кошти Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, надані як допомога по частковому безробіттю на період карантину, не за цільовим призначенням, внаслідок чого позивач просив стягнути з відповідача 38 061,79 грн заборгованості (повернення допомоги по частковому безробіттю в період карантину).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.06.2021 у справі №914/1128/21 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення Господарського суду Львівської області мотивовано тим, що виплата допомоги по частковому безробіттю на період карантину найманим працівникам ТзОВ ЦВГ України була здійснена за період, коли працівники перебували у трудових відносинах з відповідачем та не були звільнені. Таким чином, відповідач, дотримуючись вимог статті 47-1 Закону України Про зайнятість населення, використовував кошти Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за цільовим призначенням, правомірно нарахував звільненим працівникам допомогу по частковому безробіттю за періоди карантину коли останні не були звільнені. Вказані обставини стали підставою для відмови в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Львівський міський центр зайнятості оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Господарського суду Львівської області від 25.06.2021 у справі №914/1128/21 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що відповідачем отримано та виплачено допомогу по частковому безробіттю особам, які на дату отримання та виплати не перебували у трудових відносинах з товариством, що суперечить нормам чинного зваконодавства та призвело до неправомірних виплат отриманої допомоги по частковому безробіттю на період карантину в сумі 38 061,79 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021 справу № 914/1128/21 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Кордюк Г.Т. та Плотніцький Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Львівського міського центру зайнятості на рішення Господарського суду Львівської області від 25.06.2021 у справі №914/1128/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи про їхнє право в строк до 26.08.2021 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 ГПК України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

Учасники даного судового процесу були повідомлені про нього згідно контактних даних, відомості про які містяться в матеріалах справи. Крім того, процесуальні документи апеляційного суду у порядку, встановленому Законом України Про доступ до судових рішень, були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Позивач та відповідач в строки, визначені судом, жодних заяв та клопотань не подали.

Відповідач не реалізував своє право на подання відзиву, яке передбачене ч. 1 ст. 263 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції встановила таке.

15.05.2020 ТзОВ ЦВГ Україна звернулося до Львівського міського центру зайнятості з заявою про надання коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, у зв`язку із призупиненням основної діяльності відповідно до Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №306 від 22.04.2020 та статтею 47-1 Закону України Про зайнятість населення (а.с. 8).

18.05.2020 ТзОВ ЦВГ Україна на вимогу Львівського міського центру зайнятості було додатково подано інформацію щодо середньооблікової кількості працівників за основним місцем праці у товариствіза 2019 рік, щодо доходу від діяльності за 2019 рік, довідку ДПС про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та відомості про працівників, у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю за період з 01.05.2020 по 15.05.2020 (а.с. 13-19).

19.05.2020 Львівським міським центром зайнятості було прийнято наказ № 527 Про результати розгляду пакету документів ТзОВ ЦВГ Україна щодо можливості отримання допомоги по частковому безробіттю, відповідно до статті 47-1 Закону України Про зайнятість населення (а.с. 20).

На виконання вищевказаного наказу та пункту 12 Порядку між Львівським міським центром зайнятості та ТзОВ ЦВГ Україна укладено договір №30 від 20.05.2020 Про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (а.с. 21-22), предметом якого є надання центром зайнятості роботодавцю коштів, передбачених у бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд) для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин), відповідно до Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №306 (далі - Порядок), у разі втрати ними частини заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності (п.1 договору).

Згідно з п. 2. договору центр зайнятості має право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду; перевіряти цільове використання коштів Фонду, наданих роботодавцем для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину; отримувати від роботодавця необхідні документи та пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем відомостей про виплату працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину; утримувати від роботодавця незаконно отриману суму допомоги по частковому безробіттю.

Відповідно до п.п.3 п.5. договору роботодавець зобов`язаний виплачувати працівникам допомогу по частковому безробіттю на період карантину протягом трьох робочих днів після їх надходження на рахунок роботодавця за окремою платіжною відомістю для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину (відомістю на виплату грошей).

Згідно з п. 8 договору роботодавець в установленому законодавством порядку відповідає за достовірність документів і відомостей, що є підставою для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину, та цільове використання коштів Фонду. У разі подання недостовірних відомостей, передбачених пунктом 2 частини другої статті 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, сума використаних роботодавцем коштів Фонду з порушенням установленого порядку, роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати Фонду.

20.05.2020 ТзОВ ЦВГ Україна подало до Львівського міського центру зайнятості лист №501 із списком вих.№502 від 20.05.2020 працівників, у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю за період з 01.05.2020 по 15.05.2020 (а.с. 23-28). У вказаний список, зокрема, входив працівник: ОСОБА_1 .

Платіжним дорученням №716 від 27.05.2020 (а.с. 29) позивачем було перераховано ТзОВ ЦВГ Україна кошти в сумі 1 435 998,57 грн, у які входили і кошти для ОСОБА_1 .

ТзОВ ЦВГ Україна листом від 01.06.2020 №522 (а.с 30) повідомило позивача про виплату допомоги по частковому безробіттю працівникам згідно платіжної відомості № 27946576 від 29.05.2020, в тому числі і ОСОБА_1 .

03.06.2020 ТзОВ ЦВГ Україна подало до Львівського міського центру зайнятості лист №533 із списком працівників, у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю за період з 16.05.2020 по 31.05.2020 (а.с. 35-40). У вказаний список, зокрема, входили працівники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Платіжним дорученням №916 від 16.06.2020 (а.с. 41) позивачем було перераховано ТзОВ ЦВГ Україна кошти в сумі 1 046 065,51 грн, у які входили і кошти для вказаних вище працівників.

ТзОВ ЦВГ Україна листом від 18.06.2020 №550 (а.с. 42) повідомило позивача про виплату допомоги по частковому безробіттю працівникам згідно платіжної відомості №31436711 від 17.06.2020, зокрема, і працівникам вказаним вище.

03.07.2020 ТзОВ ЦВГ Україна подало до Львівського міського центру зайнятості лист №563 із списком працівників, у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю за період з 01.06.2020 по 30.06.2020 (а.с 49-52). У вказаний список, зокрема, входили працівники: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Платіжним дорученням № 2298 від 23.07.2020 (а.с. 53) позивачем було перераховано ТзОВ ЦВГ Україна кошти в сумі 188 282,26 грн, у які входили і кошти для вказаних вище працівників.

ТзОВ ЦВГ Україна листом від 28.07.2020 №631 (а.с. 54) повідомило позивача про виплату допомоги по частковому безробіттю працівникам згідно платіжної відомості №38676445 від 24.07.2020, зокрема і працівникам, вказаним вище.

22.10.2020 Львівським міським центром зайнятості здійснено перевірку цільового використання коштів допомоги по частковому безробіттю на період карантину за період з 01.05.2020 по 30.06.2020 на ТзОВ ЦВГ Україна, результати якої оформлені актом № 30/2 (а.с. 61-62).

Перевіркою встановлено, що на ТзОВ ЦВГ Україна було здійснено виплати допомоги по частковому безробіттю особам, які на день цієї виплати були звільненими, тобто, не відносились до числа працівників, а виплата звільненим працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину за рахунок коштів Фонду є порушенням норм Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Так, зокрема, в акті № 30/2 від 22.10.2020 зазначено про порушення щодо таких працівників:

- ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) звільнено 26.05.2020 (нак №162-к від 26.05.2020), кошти виплачені - 29.05.2020 у сумі 1 642,20 грн;

- ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) звільнено 26.05.2020 (нак №162-к від 26.05.2020р.), кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 1 915,65 грн;

- ОСОБА_3 ( НОМЕР_3 ) звільнено 27.05.2020 (нак №163-к від 27.05.2020), кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 1 915,65 грн;

- ОСОБА_4 ( НОМЕР_4 ) звільнено 01.06.2020 (нак №164-к від 01.06.2020), кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн;

- ОСОБА_5 ( НОМЕР_5 ) звільнено 01.06.2020 (нак №164-к від 01.06.2020), кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 2 376,61 грн;

- ОСОБА_6 ( НОМЕР_6 ) звільнено 04.06.2020 (нак №168-к від 04.06.2020), кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн;

- ОСОБА_7 ( НОМЕР_7 ) звільнено 04.06.2020 (нак №168-к від 04.06.2020), кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 820,94 грн;

- ОСОБА_8 ( НОМЕР_8 ) звільнено 05.06.2020 (нак №169-к від 05.06.2020), кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 1 368,28 грн;

- ОСОБА_9 ( НОМЕР_9 ) звільнено 10.06.2020 (нак №171-к від 10.06.2020), кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн;

- ОСОБА_10 ( НОМЕР_10 ) звільнено 11.06.2020 (нак №173-к від 11.06.2020), кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн;

- ОСОБА_11 ( НОМЕР_11 ) звільнено 12.06.2020 (нак №174-к від 12.06.2020), кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 1 094,59 грн;

- ОСОБА_12 ( НОМЕР_12 ) звільнено 15.06.2020 (нак №175-к від 15.06.2020), кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн;

- ОСОБА_13 ( НОМЕР_13 ) звільнено 15.06.2020 (нак №175-к від 15.06.2020), кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн;

- ОСОБА_14 ( НОМЕР_14 ) звільнено 15.06.2020 (нак №175-к від 15.06.2020), кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн;

- ОСОБА_15 ( НОМЕР_15 ) звільнено 16.06.2020 (нак №177-к від 16.06.2020), кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 820,97 грн;

- ОСОБА_16 ( НОМЕР_16 ) звільнено 06.07.2020 (нак №205-к від 06.07.2020), кошти виплачені - 24.07.2020 у сумі - 2 340,00 грн;

- ОСОБА_17 ( НОМЕР_17 ) звільнено 08.07.2020 (нак №210-к від 08.07.2020), кошти виплачені - 24.07.2020 у сумі - 1 560,00 грн;

- ОСОБА_18 ( НОМЕР_18 ) звільнено 08.07.2020 (нак №210-к від 08.07.2020), кошти виплачені - 24.07.2020 у сумі - 1 300,00 грн;

- ОСОБА_19 ( НОМЕР_19 ) звільнено 09.07.2020 (нак №213-к від 09.07.2020), кошти виплачені - 24.07.2020 у сумі - 780,00 грн;

- ОСОБА_20 ( НОМЕР_20 ) звільнено 13.07.2020 (нак №218-к від 13.07.2020р.), кошти виплачені - 24.07.2020 у сумі - 780,00 грн;

- ОСОБА_21 ( НОМЕР_21 ) звільнено 17.07.2020 (нак №224-к від 17.07.2020), кошти виплачені -24.07.2020 у сумі - 1 486,00 грн;

- ОСОБА_22 ( НОМЕР_22 ) звільнено 17.07.2020 (нак №224-к від 17.07.2020), кошти виплачені -24.07.2020 у сумі - 1 300,00 грн;

- ОСОБА_23 ( НОМЕР_23 ) звільнено 23.07.2020 (нак №231-к від 23.07.2020), кошти виплачені - 24.07.2020р. у сумі - 743,00 грн.

У вказаному акті перевірки зазначено, що поверненню підлягають: кошти у сумі 38 061,79 грн, які належить перерахувати у термін 10 робочих днів з дня отримання акту.

28.10.2020 відповідач подав заперечення на акт №30/2 від 22.10.2020 (а.с. 90-91), у якому зазначив періоди із долученням розрахункових листів працівників, вказаних у акті.

Так, відомості про працівників ТзОВ ЦВГ Україна, у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю:

- за період з 01.05.2020 по 15.05.2020 подано 15.05.2020;

- за період з 16.05.2020 по 31.05.2020 подано 03.06.2020;

- за період з 01.06.2020 по 30.06.2020 подано 03.07.2020.

Кошти допомоги по частковому безробіттю на розрахунковий рахунок відповідача:

- за період з 01.05.2020 по 15.05.2020 надійшли 28.05.2020;

- за період з 16.05.2020 по 31.05.2020 надійшли 17.06.2020;

- за період з 01.06.2020 по 30.06.2020 надійшли 24.07.2020.

Відповідачем було перераховано кошти допомоги по частковому безробіттю на карткові рахунки працівників в тому числі тим, що на момент виплати вже були звільнені за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України:

- за період з 01.05.2020 по 15.05.2020 29.05.2020;

- за період з 16.05.2020 по 31.05.2020 17.06.2020;

- за період з 01.06.2020 по 30.06.2020 24.07.2020.

У вказаному запереченні відповідач зазначив, що кошти допомоги по частковому безробіттю на період карантину надходили на розрахунковий рахунок відповідача на 14-й- 21-й день, після подання списків працівників, у яких виникло право на надання допомоги по частковому безробіттю, за попередній період. За цей період частина працівників виявила власне бажання звільнитися.

У запереченні відповідачем зазначено, за який саме період відбулася виплата працівникам товариства та вказано дати коли такі кошти надійшли останнім:

- ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) звільнено 26.05.2020 (нак №162-к від 26.05.2020), кошти надійшли 28.05.2020 за період з 01.05.2020 по 15.05.2020; кошти виплачені - 29.05.2020 у сумі 1 642,20 грн; за 7, 8, 12, 14, 15 травня 2020;

- ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) звільнено 26.05.2020 (нак №162-к від 26.05.2020р.), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 1 915,65 грн; за 18, 19, 20, 21, 22, 25, 26 травня 2020;

- ОСОБА_3 ( НОМЕР_3 ) звільнено 27.05.2020 (нак №163-к від 27.05.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 1 915,65 грн; за 18, 19, 20, 21, 22, 26, 27 травня 2020;

- ОСОБА_4 ( НОМЕР_4 ) звільнено 01.06.2020 (нак №164-к від 01.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн; за 18, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 28, 29 травня 2020;

- ОСОБА_5 ( НОМЕР_5 ) звільнено 01.06.2020 (нак №164-к від 01.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 2 376,61 грн; за 18, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 28, 29 травня 2020;

- ОСОБА_6 ( НОМЕР_6 ) звільнено 04.06.2020 (нак №168-к від 04.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн; за 18, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 28, 29 травня 2020; 24 червня 2020 знову прийнятий на роботу;

- ОСОБА_7 ( НОМЕР_7 ) звільнено 04.06.2020 (нак №168-к від 04.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 820,94 грн; за 18, 19, 20 травня 2020;

- ОСОБА_8 ( НОМЕР_8 ) звільнено 05.06.2020 (нак №169-к від 05.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 1 368,28 грн; за 25, 26, 27, 28, 29 травня 2020;

- ОСОБА_9 ( НОМЕР_9 ) звільнено 10.06.2020 (нак №171-к від 10.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн; за 18, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 28, 29 травня 2020;

- ОСОБА_10 ( НОМЕР_10 ) звільнено 11.06.2020 (нак №173-к від 11.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн; за 18, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 28, 29 травня 2020;

- ОСОБА_11 ( НОМЕР_11 ) звільнено 12.06.2020 (нак №174-к від 12.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені - 17.06.2020 у сумі - 1 094,59 грн; за 19, 20, 21 та 22 травня 2020;

- ОСОБА_12 ( НОМЕР_12 ) звільнено 15.06.2020 (нак №175-к від 15.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн; за 18, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 28 та 29 травня 2020;

- ОСОБА_13 ( НОМЕР_13 ) звільнено 15.06.2020 (нак №175-к від 15.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн; за 18, 19, 20, 21, 22, 25, 26, 27, 28 та 29 травня 2020;

- ОСОБА_14 ( НОМЕР_14 ) звільнено 15.06.2020 (нак №175-к від 15.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 2 259,70 грн; за 18, 19, 20, 21, 22, 25, 26, 27, 28 та 29 травня 2020;

- ОСОБА_15 ( НОМЕР_15 ) звільнено 16.06.2020 (нак №177-к від 16.06.2020), кошти надійшли 17.06.2020 за період з 16.05.2020 по 31.05.2020; кошти виплачені -17.06.2020 у сумі - 820,97 грн; за 22, 26 та 27 травня 2020;

- ОСОБА_16 ( НОМЕР_16 ) звільнено 06.07.2020 (нак №205-к від 06.07.2020), кошти надійшли - 24.07.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020; кошти виплачені - 24.07.2020 у сумі - 2 340,00 грн; за 01, 02, 03, 04, 05, 09 та 12 червня 2020;

- ОСОБА_17 ( НОМЕР_17 ) звільнено 08.07.2020 (нак №210-к від 08.07.2020), кошти надійшли 24.07.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020; кошти виплачені - 24.07.2020 у сумі - 1 560,00 грн; за 01, 02, 03, 04, 05 та 09 червня 2020;

- ОСОБА_18 ( НОМЕР_18 ) звільнено 08.07.2020 (нак №210-к від 08.07.2020), кошти надійшли 24.07.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020; кошти виплачені - 24.07.2020 у сумі - 1 300,00 грн; за 01, 02, 03, 04 та 05 червня 2020;

- ОСОБА_19 ( НОМЕР_19 ) звільнено 09.07.2020 (нак №213-к від 09.07.2020), кошти надійшли 24.07.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020; кошти виплачені - 24.07.2020 у сумі - 780,00 грн; за 01, 02 та 03 червня 2020;

- ОСОБА_20 ( НОМЕР_20 ) звільнено 13.07.2020 (нак №218-к від 13.07.2020р.), кошти надійшли 24.07.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020; кошти виплачені - 24.07.2020 у сумі - 780,00 грн; за 01, 02 та 03 червня 2020;

- ОСОБА_21 ( НОМЕР_21 ) звільнено 17.07.2020 (нак №224-к від 17.07.2020), кошти надійшли 24.07.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020; кошти виплачені -24.07.2020 у сумі - 1 486,00 грн; за 01, 02, 03, 04, 05 та 12 червня 2020;

- ОСОБА_22 ( НОМЕР_22 ) звільнено 17.07.2020 (нак №224-к від 17.07.2020), кошти виплачені -24.07.2020 у сумі - 1 300,00 грн; за 01, 02, 03, 04 та 05 червня 2020;

- ОСОБА_23 ( НОМЕР_23 ) звільнено 23.07.2020 (нак №231-к від 23.07.2020), кошти надійшли 24.07.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020; кошти виплачені - 24.07.2020р. у сумі - 743,00 грн; за 01, 02 та 03 червня 2020.

26.01.2021 Львівський міський центр зайнятості скерував ТзОВ ЦВГ Україна претензію № 10-250/21 (а.с. 71-72) з вимогою в місячний термін, з моменту отримання претензії, повернути кошти в сумі 38 061,79 грн, перерахувавши її на рахунок позивача.

Претензія № 10-250/21 була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення позивач з позовом до суду про стягнення з відповідача 38 061,79 грн.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатним.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI (далі - Закон №5067-VI).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, Закон №5067-VI доповнено статтею 47-1 «Допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Дана норма Закону набула чинності з 02.04.2020, а в подальшому до неї було внесено зміни Законами України від 13.04.2020 року №553-IX (чинна з 18.04.2020), від 13.05.2020 року №591-IX (чинна з 29.05.2020).

За приписами ч.1 ст.47-1 Закону України «Про зайнятість населення» в редакції, чинній у спірний період, (далі - Закон України «Про зайнятість населення») допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою. Сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям, у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності, а також протягом 30 календарних днів після завершення карантину. Допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Згідно з ч.2 ст. 47-1 цього Закону України «Про зайнятість населення» для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавець або фізична особа-підприємець, який є застрахованою особою, звертається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подає такі документи: 1) заяву у довільній формі; 2) копію наказу із зазначенням дати початку зупинення (скорочення) діяльності; 3) відомості про працівників та/або фізичну особу - підприємця, який є застрахованою особою (прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний державний орган і мають відмітку в паспорті), у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину згідно з цією статтею; 4) довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину відповідно до цієї статті мають застраховані особи, в тому числі працівники, з якими роботодавцем оформлено трудові відносини (крім осіб, які отримують пенсію) (ч.3 Закону України «Про зайнятість населення»).

Згідно з ч.8 ст.47-1 Закону України «Про зайнятість населення» рішення про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину приймається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на регіональному рівні протягом трьох робочих днів з дня подання роботодавцем або фізичною особою-підприємцем, який є застрахованою особою, документів, передбачених цією статтею, до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції за місцем реєстрації як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Розмір, порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст.47-1 Закону України «Про зайнятість населення»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 року №306 затверджено Порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - Порядок №306).

Пунктом 1 Порядку №306 передбачено, що він визначає механізм надання коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин), повернення зазначених коштів у разі порушення гарантій зайнятості осіб, яким виплачувалася така допомога, а також її розмір.

Пунктом 6 Порядку визначено, що виплата працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину здійснюється роботодавцем, з яким оформлено трудові відносини (крім осіб, які працюють у роботодавця за сумісництвом).

Перерахування роботодавцю коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину здійснюється центром зайнятості на підставі відомостей про осіб, щодо яких виконуються вимоги ч.3 статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», наданих роботодавцем за формою згідно з додатком 2, щомісяця протягом трьох робочих днів після зарахування відповідних коштів на рахунок центру зайнятості (п.15 Порядку).

Відповідно до п.19 Порядку роботодавець/фізична особа-підприємець, який є застрахованою особою, несе відповідальність за достовірність документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, та цільове використання коштів Фонду відповідно до законодавства.

Пунктом 21 Порядку встановлено, що за наявності підстав, передбачених пунктом 20 цього Порядку, центр зайнятості вживає заходів до повернення в повному обсязі коштів, наданих роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 23 Порядку центр зайнятості має право перевіряти відомості, подані роботодавцем/фізичною особою-підприємцем, який є застрахованою особою, для отримання коштів Фонду.

Вищенаведеними нормами чинного законодавства встановлено право застрахованої особи, з якою в роботодавця оформлено трудові відносини, на допомогу по частковому безробіттю на період карантину за зверненням роботодавця для її виплати. Головною умовою виплати працівникам допомоги по безробіттю на період карантину у разі втрати ними частини заробітної плати є наявність трудових відносин між роботодавцем та працівником.

Таким чином, наявність або відсутність гарантованих державою виплат залежить виключно від наявності або відсутності трудових відносин у звітному періоді.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, трудові відносини між відповідачем та працівником ОСОБА_1 існували у звітному періоді - з 01.05.2020 по 15.05.2020, між відповідачем та працівниками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 трудові відносини існували у звітному періоді - з 16.05.2020 по 31.05.2020, між відповідачем та працівниками ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 трудові відносини існували у звітному періоді - 01.06.2020 по 30.06.2020.

Як було зазначено вище, відомість про осіб, щодо яких виконуються вимоги ч.3 ст.47-1 Закону України Про зайнятість населення за період з 01.05.2020 по 15.05.2020, з 16.05.2020 по 31.05.2020 та з 01.06.2020 по 30.06.2020 на найманих працівників подана до центру зайнятості за звітні періоди, коли вказані працівники перебували у трудових відносинах з позивачем і звільненими не були.

Після отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину відповідач здійснив перерахування допомоги працівникам. Цільове використання допомоги позивачем не оспорюється.

Позивач посилається на виплату відповідачем допомоги працівникам в порядку ст.47-1 Закону України «Про зайнятість населення» за відсутності підтвердження перебування таких працівників на час виплати в трудових відносинах з відповідачем як роботодавцем.

Проте, як зазначалося вище, всі зазначені позивачем особи були звільнені після закінчення періодів, за які позивач нарахував їм допомогу по частковому безробіттю, і фактично вони отримали допомогу за періоди карантину, за які мали право її отримувати відповідно до ст.47-1 Закону України «Про зайнятість населення».

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що зазначена допомога перераховувалася позивачем Львівським міським центром зайнятості, відповідачу-роботодавцю фактично із запізненням, після звільнення працівників, що видно із доданих самим позивачем до заявленого ним позову копій платіжних доручень про перерахування відповідачу сум допомоги. Саме тому допомога не могла бути виплачена відповідачем-роботодавцем в день звільнення працівників згідно зі ст. 116 КЗпП України, тому вини відповідача у цьому немає.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Інші доводи, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга до задоволення не підлягає, тому понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Львівського міського центру зайнятості залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 25.06.2021 у справі №914/1128/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Г.Т. Кордюк

Б.Д. Плотніцький