ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року м. Херсон Справа № 923/1110/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М., розглянувши справу

за позовом: фізичної особи-підприємця Хомич Петра Анатолійовича (45745, Волинської області, Горохівського району, с. Галичани, РНОКПП НОМЕР_1 )

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про стягнення 23371 грн. 66 коп.

без виклику представників сторін

Фізична особа-підприємець Хомич Петро Анатолійович (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач), якою просить стягнути заборгованість за договором поставки № 16-09/20 від 16.09.2020 в розмірі 23371 грн. 66 коп., з якої: 13239 грн. 74 коп. основного боргу, 1463 грн. 14 коп. пені, 1633 грн. 62 коп. інфляційних втрат, 4217 грн. 15 коп. 36% за користування грошовими коштами, 2818 грн. 01 коп. штрафу.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.08.2021 постановлено: відкрити провадження у справі; визначити розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк для подачі до суду відзиву на позов не пізніше 17 вересня 2021 року.

31.08.2021 до суду повернулась ухвала суду від 25.08.2021 про відкриття провадження у справі без вручення відповідачу з довідкою поштового зв`язку та відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом зроблено безкоштовний запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходження відповідача - ОСОБА_1 зареєстровано АДРЕСА_1, Ця адреса вказана позивачем у позовній заяві, на яку судом направлялася ухвала про відкриття провадження.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ГПК України.

За змістом норми Господарського процесуального кодексу України витікає, що, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що судом було ретельно дотримано вимоги закону щодо надсилання судової кореспонденції, суд вважає, що відповідач повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

Між фізичною особою-підприємцем Хомичем Петром Анатолійовичем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 16.09.2020 укладено договір поставки № 16-09/20, предметом якого є купівля-продаж запчастин до транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.2. Договору Постачальник зобов`язується передати Покупцю товари (запчастини до транспортних засобів) в асортименті, кількості і по ціні в українській гривні, згідно замовлення Покупця, узгодженого сторонами шляхом факсимільного зв`язку, електронної пошти або в усній формі, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах даного Договору. Підтвердження факту узгодження сторонами найменувань, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття товару по видатковій накладній, виданій Постачальником, яка після її підписання має юридичну силу. Товар, прийняти Покупцем по видатковій накладній або узгодженій сторонами в рахунку-факту, переданому по факту чи електронній пошті, не підлягає поверненню по ініціативі Покупця, крім випадків його невідповідності якості, або якщо кількість переданого товару перевищує кількість, заявлену покупцем.

Пунктом 2.5. Договору визначено, що оплата товару здійснюється Покупцем на основі даного договору і видаткових накладних та рахунків до нього шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок Постачальника, але не менше 50% від суми заявленої в рахунку-фактурі або декількох рахунків-фактур чи видаткових накладних.

Відповідно до п. 2.8. Договору протермінуванням є термін від 7 до 14 календарних дні від моменту отримання товару Покупцем, після чого Покупець зобов`язаний оплатити Постачальнику суму заборгованості за отриманий товар.

Враховуючи, що між сторонами існували добропорядні стосунки, Постачальник здійснював поставку товару Покупцю незважаючи на недотримання останнім пункту 2.5. Договору, та незважаючи на недотримання покупцем пункту 2.8. Договору, Продавець продовжував здійснювати поставки товару Покупцю.

За період дії договору з 16.09.2020 року по 08.10.2020 року Продавцем було поставлено Покупцю товару на загальну суму 58863,74 грн. (наявні у позивача копії видаткових накладних додані до матеріалів справи, відсутні видаткові накладні неповернуті відповідачем).

В результаті неодноразових звернень Продавця до Покупця з усною вимогою оплатити отриманий товари, Покупцем було здійснено оплату товару на загальну суму 45623,76 грн.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була направлена претензія з вимогою погасити заборгованість, яка залишилась без задоволення.

На час звернення до суду з позовом сума заборгованості за поставлений товар становить 13239,74 грн., що стверджується підписаним сторонами Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2020 року.

Згідно пункту 4.1.1 Договору, у випадку порушення термінів оплати товару покупець в першу чергу зобов`язаний заплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний календарний день протермінування впродовж всього часу протермінування, а потім заплатити суму основного боргу.

Постачальник спочатку зараховує нараховану суму пені. Нарахування пені за протермінування оплати товару зупиняється через дванадцять місяців з дня, коли грошові зобов`язання повинні були б бути виконані.

Відповідно до ст. 625 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% місячних (36% річних) від простроченої суми. Крім пені, у випадку протермінування платежу більше 30 календарних ді покупець зобов`язаний заплатити штраф в розмірі 20% річних від протермінованої суми.

За положеннями статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Виходячи з норм ст. 526 Цивільного кодексу та ст. 193 Господарського кодексу (далі - ЦК та ГК) зобов`язання мають виконуватися сторонами належним чином згідно з умовами договору, вимогами кодексів та інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, які традиційно ставляться.

Очевидно, що покупець не виконав п. 2.5. та 2.8. Договору - не оплатив за поставлений товар в установлений строк, тобто порушив свої договірні зобов`язання. Особи, які порушили права або законні інтереси інших суб`єктів, повинні поновити їх, не чекаючи на претензію (ст. 222 ГК). Крім того, Замовник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК) та зобов`язаний задовольнити вимоги, обґрунтовані належним чином (ст. 222 ГК).

Враховуючи вимоги п. 4.1.1 договору, та додані до матеріалів справи розрахунки, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 23 371,66 грн:

- 1 463,14 гривень пені за період з 30.09.2020 року по 19.05.2021 року

- 13 239,74 гривень за поставлений товар в період з 16.09.2020 року по 08.10.2020 року

- 1 633,62 грн. Інфляційних збитків за період з 30.09.2020 року по 19.05.2021 року

- 4 217,15 гривень 36 відсотків річних за користування в грошовими коштами в період з 30.09.2020 року по 19.05.2021 року

- 2818,01 гривень штраф і розмірі 20% від протермінованої суми.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Умовами ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд вважає доведеним, що відповідачем прострочено виконання свого грошового зобов`язання.

Відповідачем не було оплачено отриманий товар в повному обсязі у визначений договором строк та не оплачено й на дату звернення до суду.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, сума боргу за поставлений товар за договором № 16-09/20 від 16.09.2020 становить 13 239,74 грн.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором не представив, доводи позивача не спростував.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що його права порушено, і він має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

Відповідно до приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно частини 1 статті 230 ГК України пеня й штраф є господарськими штрафними санкціями, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки (в тому числі штрафу, пені); відшкодування збитків.

При цьому, відповідно до статті 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється в письмовій формі. Частиною 2 статті 551 ЦК України також визначено, що предметом неустойки є грошова сума, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто, при укладенні договору сторонами в письмовій формі узгоджується розмір та порядок сплати неустойки (штрафу, пені).

В силу вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач також не оспорив підстави та суми нарахованих санкцій.

Суд перевірив розрахунки надані позивачем та дійшов висновку, що позовні вимоги розраховані правильно відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що 25.08.2021 року Відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ОСОБА_1 відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 було втрачено статус фізичної особи-підприємця, спірні правовідносини між ним та ФОП Хомич Петро Анатолійович виникли щодо здійснення господарської діяльності Відповідача. Станом на дату поставки товару ОСОБА_1 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця.

Статтею 20 ГПК України визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Відтак господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Зважаючи на те, що спір виник щодо неналежного виконання умов договору, сторонами якого були юридична особа та фізична особа-підприємець, то втрата в подальшому фізичною особою статусу фізичної особи-підприємця не впливає на юрисдикцію такого спору, який згідно вимог статті 20 ГПК України підвідомчий господарському суду Херсонської області.

Аналогічна позиці висловлена Великою Палатою Верховного Суду щодо юрисдикції спору за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні умов укладеного між ними господарського договору, зокрема постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14/144цс 18), від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 (провадження № 12-294гс18), від 5 червня 2019 року у справі № 904/1083/18 (провадження № 12-249гс18), від 09.10.2019 р. №127/23144/18.

Отже, позовні вимоги позивача задовольняються у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, суд покладає на відповідача судові витрати.

Позивачем у позовній заяві заявлено попередній орієнтовний розрахунок понесених судових витрат, до яких включено 2 270,00 грн (фактично сплачена сума судового збору) та 12 000,00 грн витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Судом встановлено, що до позовної заяви додано докази сплати судового збору, однак не наданого жодного документу що підтверджує понесені позивачем витрати на правничу допомогу. У зв`язку з викладеним суд відхиляє заявлені вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця Хомич Петра Анатолійовича (45745, Волинської області, Горохівського району, с. Галичани, РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 463,14 грн (одна тисячі чотириста шістдесят три гривні 14 копійок) пені за період з 30.09.2020 по 19.05.2021, 13 239,74 грн (тринадцять тисяч двісті тридцять дев`ять гривень 74 копійок) за поставлений товар в період з 16.09.2020 по 08.10.2020, 1633,62 грн (одна тисяча шістсот тридцять три гривні 62 копійок) інфляційних збитків за період з 30.09.2020 по 19.05.2021, 4217,15 грн (чотири тисячі двісті сімнадцять гривень 15 копійок) - 36% річних за користування гришовими коштами в період з 30.09.2020 по 19.05.2021, 2818,01 грн (дві тисячі вісімсот вісімнадцять гривень 01 копійок) штрафу та 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят) витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів ч.4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Л.М. Немченко