УХВАЛА

23 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/17195/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Погребняка В. Я.

розглянув без виклику учасників справи матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021

у складі колегії суддів: Коробенка Г. П. (головуючого), Агрикової О. В., Чорногуза М. Г.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2020

у складі судді Коткова О. В.

у справі за позовом Компанії "BIO Cosmetics UA LTD"

до 1. Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

2. Головного управління ДФС у м. Києві

3. Державного казначейства України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Каптур"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "РА Логістик"

про стягнення 85 272 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

19.08.2021 Головне управління ДФС у м. Києві поштовим відправленням звернулось безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 у справі № 910/17195/16, яким частково задоволено позов Компанії "BIO Cosmetics UA LTD" та стягнуто з Державного бюджету України через Державну Казначейську службу України грошові кошти в розмірі 85 272 000,00 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби.

Одночасно скаржником за текстом та у прохальній частині касаційної скарги порушено питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження та звільнення від сплати судового збору.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/17195/16 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. (головуючий), Білоуса В. В., Погребняка В. Я., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 31.08.2021.

Ухвалою Верховного Суду від 09.09.2021 залишено касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві без руху, надано скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги, а саме надати суду докази на підтвердження наявності обставин, зазначених в касаційній скарзі для поновлення строку на касаційне оскарження та сплати судового збору.

28.09.2021 від Головного управління ДФС у м. Києві надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 30.09.2021 визнано неповажними наведені у поданому клопотанні обставини щодо наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження; відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про відстрочення сплати судового збору; залишено касаційну скаргу без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, а саме надання належного обґрунтування підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, доказів на їх підтвердження та доказів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 413 400,00 грн.

Ухвалу Верховного Суду від 30.09.2021 скаржником отримано 04.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

20.10.2021 до Верховного Суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги від 13.10.2021 № б/н.

У поданій заяві про усунення недоліків касаційної скарги, скаржником повторно порушено питання щодо відстрочення сплати судового збору та поновлення строку на касаційне оскарження.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів приймає до уваги таке.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята 08.02.2021 (повний текст складено 22.02.2021), отже останній день строку, встановленого для оскарження судових рішень в касаційному порядку припадав на 15.03.2021.

У свою чергу, в обґрунтування заявленого клопотання скаржником зазначено, що повний текст постанови отримано 04.03.2021. На підтвердження вказаного скаржником додано копію поштового конверта (номер поштового відправлення 643).

Крім того, у заяві про усунення недоліків касаційної скарги, скаржником повторно зазначено, що подання вказаної касаційної скарги є повторним, оскільки ухвалою Верховного Суду від 26.04.2021 повернуто вперше подану касаційну скаргу. Також, скаржник зазначає, що вказану ухвалу про повернення касаційної скарги ним отримано 05.05.2021. На підтвердження вказаного скаржником додано копію поштового конверта (номер поштового відправлення 060).

Обґрунтовуючи подання повторної касаційної скарги 19.08.2021 протягом тривалого строку з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги, скаржником зазначено про наявність обставин, що до моменту повторного звернення із касаційною скаргою не покращувалось фінансове становище скаржника.

Відтак, скаржником зазначено, що оскільки кошти необхідні для сплати судового збору не були отримані, останній скористався правом на подання повторної касаційної скарги з клопотанням про звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Крім того, скаржник зазначає про відсутність встановленого процесуальними нормами ГПК України строку для звернення із повторною касаційною скаргою.

Щодо вказаного доводу, колегія суддів наголошує, що неподання повторної касаційної скарги у максимально короткий строк з моменту повернення попередньої поданої касаційної скарги є свідченням того, що скаржник не намагався вчинити всі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на касаційне оскарження, що в свою чергу свідчить про несумлінне та недобросовісне ставлення скаржника до наявних у нього прав та обов`язків встановлених законом та судом.

Крім того, відхиляючи доводи скаржника стосовно пропуску строку на звернення із касаційною скаргою з огляду на відсутність коштів, колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 зробила висновок, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів.

Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Тобто виходячи з принципу "належного урядування" державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Чірікоста і Віола проти Італії" зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв "розумності строку" є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів для того, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Олександр Шевченко проти України", "Трух проти України").

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 цього Кодексу суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду приходить до висновку про те, що наведені у заяві про усунення недоліків касаційної скарги від 13.10.2021 № б/н підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними і як наслідок про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 у справі № 910/17195/16.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 234, 235, 292, пунктом 4 частини першої статті 293, статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 у справі № 910/17195/16.

2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги із доданими до скарги матеріалами надіслати Головному управлінню ДФС у м. Києві.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. В. Білоус

В. Я. Погребняк