ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Справа № 925/1048/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В., розглянувши у письмовому провадженні справу

за позовом виконавчого комітету Ліплявської сільської ради Черкаської

області, с. Ліпляве, Черкаського району, Черкаської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ЛАЙТ",

м. Львів

про стягнення 23 328 грн. 54 коп.,

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернувся з позовом виконавчий комітет Ліплявської сільської ради Черкаської області до товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ЛАЙТ" про стягнення з відповідача 23 328 грн. 54 коп., а саме: 8 262 грн. 72 коп. пені та 15 065 грн. 82 коп. штрафу за неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю №229 від 22 червня 2021 року щодо строків поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Місце поставки товару: 19020, Україна, Черкаська область, Канівський район, с. Ліпляве, вул. Центральна, 2 (з відпуском за талонами на АЗС, розташованих на території м. Канів Черкаської області), на умовах DDP - склад замовника (згідно Інкотермс 2020) (п. 5.1. договору).

Згідно ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, даний спір підсудний Господарському суду Черкаської області.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав 20 вересня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 22 червня 2021 року між виконавчим комітетом Ліплявської сільської ради Черкаської області (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ЛАЙТ" (постачальник) було укладено договір про закупівлю №229.

Згідно п. 1.1. вищевказаного договору постачальник зобов`язався поставити та передати у власність замовнику: ДК 021:2015 -09130000-9 - нафта і дистиляти (бензин А 95 (09132000-3 - бензин), дизельне паливо (09134200-9 - дизельне паливо)), надалі - товар, а замовник - прийняти та сплатити за товар визначений в асортименті, кількості та за ціною, які зазначені у Специфікації (Додаток № 1), що додається до цього договору і є його невід`ємною частиною.

Кількість товару: бензин А 95 - 1 000 л; дизельне паливо - 8 000 л (п. 1.2. договору).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно п. 3.1. договору загальна вартість цього договору становить: 217 440,00 грн., в т.ч. ПДВ: 36 240, 00 грн.

Позивачем було сплачено відповідачу 217 440,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень від 29 червня 2021 року №№184, 223 (а.с. 38).

Згідно акту приймання - передачі талонів на пальне від 29 червня 2021 року відповідач поставив на адресу позивача талони на отримання пального на двох АЗС м. Канева, які належать товариству з обмеженою відповідальністю "Поділлянафтозбут".

Строк (термін) поставки товару (передачі) товару до 31 грудня 2021 року (п. 5.2. договору).

Пунктом 5.4. договору поставка товару здійснюється протягом трьох днів з моменту отримання заявки постачальником.

Обсяг поставки товару - згідно заявки. Заявка надається одним із способів: по телефону, на електронну пошту, факсимільним зв`язком (п. 5.3. договору).

Позивач стверджує, що на виконання вимог п. 5.3. та п. 5.4. договору 29 червня 2021 року по телефону, через додаток-месенджер "вайбер" та додатково на електронну адресу відповідача було надано заявку на поставку товару згідно договору.

Водночас дана заявка так і залишилася не виконаною, всупереч гарантій викладених директором товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ЛАЙТ" у листі від 21 липня 2021 року вих. № 643/1.

Згідно довідки №556/01-02 від 04 серпня 2021 року позивач отримав пальне лише на суму 2 214 грн. 00 коп. (60 л ДП на суму 1 436 грн. 40 коп. та 30 л бензину на 777 грн. 60 коп.)

Згідно п. 6.3.1. та п. 6.3.3. договору постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товару у асортименті, кількості та строки, встановлені цим договором, а також забезпечити дійсність виданих замовнику талонів до отримання останнім товару безпосередньо на АЗС протягом не менше одного року з дати видачі талонів замовнику та гарантованим продовженням терміну дії за необхідності.

Однак у визначений договором строк відповідач товар в повній мірі не поставив, в зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 8 262 грн. 72 коп. пені та 15 065 грн. 82 коп. штрафу.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, поставка товару здійснюється протягом трьох днів з моменту отримання заявки постачальником.

29 червня 2021 року позивачем було направлено на електронну адресу відповідачу заявку на поставку товару.

Відповідач факту отримання від позивача заявки під час розгляду справи не спростував.

Таким чином відповідач зобов`язаний був поставити товар позивачу 02 липня 2021 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту належного виконання зобов`язання щодо поставки товару у визначені сторонами строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 7.3.2. договору за порушення строків постачання товару постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якої допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Так, з урахуванням вищенаведених умов договору позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 8 262 грн. 72 коп. пені нарахованої за період з 03 липня 2021 року по 05 серпня 2021 року у розмірі 0,1% від 215 226 грн. 00 коп., а також 15 065 грн. 82 коп. штрафу, що становить 7% від 215 226 грн. 00 коп.

Здійснивши перевірку правильності нарахування пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3." судом встановлено, що розмір пені за вказаний період складає 7 317 грн. 68 коп.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню 7 317 грн. 68 коп. пені, в решті вимог про стягнення пені слід відмовити.

Оскільки прострочення поставки товару становить більше 30 днів, то вимога про стягнення 15 065 грн. 82 коп. штрафу є правомірною та такою, що узгоджується з умовами договору.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Позивачем заявлено також вимогу про стягнення з відповідача 7 000 грн. 00 коп. понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат враховується наступне:

розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 4.1. договору про надання правової допомоги від 16 липня 2021 року укладеного між позивачем та адвокатом Бовшиком Миколою Юрійовичем визначено, що розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги, передбаченої п. 2.1.1.- п. 2.1.4, п. 2.1.7-п.2.1.9 цього договору встановлюється в розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Пунктами 4.2. - 4.4 договору визначено, що розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги, передбаченої п.2.1. 5, п.2.1.6. цього договору у справах (спорах), що мають майновий характер чи штрафні санкції, встановлюються в розмірі 10% від суми позову чи штрафу, повідомлення-рішення (іншого акту суб`єкта владних повноважень), рішення за якими прийнято уповноваженим органом на користь клієнта.

Суми гонорару зазначаються адвокатом в актах про надання професійної правничої допомоги, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо клієнту (уповноваженій особі клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням. Моментом отримання акту клієнтом є дата, зазначена в розписці уповноваженої особи клієнта, повідомленні про вручення рекомендованого або цінного з описом поштового відправлення, підтвердженні надіслання засобами комунікаційного зв`язку (факсом, електронною поштою, тощо). Сторони домовилися, що якщо поштове повідомлення про надіслання акту про надання професійної правничої допомоги, повернеться адвокату, то, незалежно від причини такого повернення (відсутність клієнта за його місцезнаходженням, клієнт відмовився від отримання листа, тощо), клієнт вважається таким, що отримав акт про надання професійної правничої допомоги за цим договором належним чином.

Акти про надання професійної правничої допомоги повинні бути розглянуті, підписані, завірені печаткою (за наявністю) та повернуті клієнтом адвокату протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання у спосіб визначений п.4.3. цього договору.

В додатку до договору від 10 серпня 2021 року (детальний опис робіт) сторони домовилися, що година роботи адвоката складає 1 000 грн. 00 коп. (а.с. 49).

Згідно акту від 10 серпня 2021 року прийому-передачі виконаних робіт адвокат (виконавець) надав, а клієнт прийняв (отримав) юридичні послуги (правову допомогу) у формі:

- консультація правового характеру з використанням юридичної літератури, нормативно правових документів та реєстру судових рішень - 1 год. 30 хв., вартістю 1 500 грн. 00 коп.;

- вивчення та надання правової оцінки письмовим документам поданих адвокату клієнтом у справі - 1 год. 30 хв., вартістю 1 500 грн. 00 коп.;

- підготовка процесуальних документів - 1 год., вартістю 1 000 грн. 00 коп.;

- підготовка позовної заяви та письмових доказів до позовної заяви - 3 год., вартістю 3 000 грн. 00 коп.

Сторони домовилися, що година роботи адвоката коштує 1 000 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено адвокату Бовшику М.Ю. 7 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №45 від 10 серпня 2021 року.

За положеннями п. 4 ст. 1, ч.ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

За ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України"(заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина 4 ст. 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Від відповідача не надходило до суду клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку ч.4 ст.129 ГПК України.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню 6 716 грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ЛАЙТ", вул. Єфремова, 48/1Б, м. Львів, ідентифікаційний код 42151468 на користь виконавчого комітету Ліплявської сільської ради Черкаської області, вул. Центральна, 2, с. Ліпляве, Черкаського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 04411220 - 7 317 грн. 68 коп. пені, 15 065 грн. 82 коп. штрафу, 2 178 грн. 06 коп. судового збору та 6 716 грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті вимог - в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 25 жовтня 2021 року.

Суддя А.В.Васянович