ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. Справа№ 910/10218/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Алданової С.О.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 28.09.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 08.07.2021

про забезпечення позову

у справі №910/10218/21 (суддя - Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний

корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Газтранзит" з іноземними інвестиціями"

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен" (надалі - заявник, позивач, АТ "Голдмен") звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, в якій позивач просив суд:

- заборонити Акціонерному товариству "Укртрансгаз", як управителю 16 650 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", та власником яких є Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен", без погодження з Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен" вчиняти будь-які дії, спрямовані на прийняття участі у позачергових загальних зборах акціонерів Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", які скликані акціонером Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" на 15.07.2021 о 10 год. 30 хв.;

- заборонити Акціонерному товариству "Укртрансгаз", як управителю 16 650 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", та власником яких є Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен", без погодження з Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен" приймати будь-які рішення щодо будь-якого питання порядку денного на позачергових загальних зборах акціонерів Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", які скликані акціонером Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" на 15.07.2021 о 10 год. 30 хв.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/10218/21 заяву позивача про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Акціонерному товариству "Укртрансгаз", як управителю 16 650 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", та власником яких є Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен", без погодження з Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен" вчиняти будь-які дії, спрямовані на прийняття участі у позачергових загальних зборах акціонерів Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", які скликані акціонером Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" на 15.07.2021 о 10 год. 30 хв.

Заборонено Акціонерному товариству "Укртрансгаз", як управителю 16 650 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", та власником яких є Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен", без погодження з Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен" приймати будь-які рішення щодо будь-якого питання порядку денного на позачергових загальних зборах акціонерів Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", які скликані акціонером Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" на 15.07.2021 о 10 год. 30 хв.

Місцевий господарський суд з посиланням на приписи ст.ст. 136, 137 ГПК України мотивував своє рішення тим, що існує дійсна імовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, у тому числі у межах даного судового розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (надалі - відповідач, АТ "Укртрансгаз") звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/10218/21 повністю та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, не відповідає критеріям законності, обґрунтованості, доведеності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника у разі невжиття заявлених заходів. Відтак, оскаржуване судове рішення прийняте із порушенням норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення саме порушеного права позивача, натомість, жодних доказів порушення права та/або законних інтересів позивача з боку АТ "Укртрансгаз" матеріали справи не містять.

Скаржник наголошує, що позивачем не підтверджено доказами наявність фактичних обставин справи, з якими пов`язується застосування судом заходів забезпечення позову.

Окрім того, скаржником у тексті апеляційної скарги викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, з обґрунтуванням причин такого пропуску.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя (суддя-доповідач) - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/10218/21 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції доказів сплати судового збору у розмірі 2 270, 00 грн.

28.08.2021 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої останнім долучено докази сплати судового збору у розмірі 2 270, 00 грн (платіжне доручення №8786 від 21.07.2021).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження задоволено, поновлено скаржнику пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/10218/21.

Відкрито апеляційне провадження у справі №910/10218/21 за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 та призначено до розгляду на 28.09.2021.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України своїм правом не скористалися, до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу не подали.

У судове засідання 28.09.2021 з`явився представник відповідача, інші учасники справи представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Частиною 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

В силу приписів статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача, третьої особи.

У судовому засіданні 28.09.2021 представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 28.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали оскарження ухвали, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/10218/21, Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про:

- зобов`язання Акціонерного товариства "Укртрансгаз" вчинити дії, спрямовані на погодження своїх дій з Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен" щодо управління 16 650 штук простих іменних акцій, емітованих Приватним акціонерним товариством "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", під час участі у загальних зборах акціонерів Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" та ухваленні рішень щодо кожного питання порядку денного на позачергових загальних зборах акціонерів Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", які відбудуться 15.07.2021 о 10 год. 30 хв.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/10218/21. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Газтранзит" з іноземними інвестиціями" (надалі - третя особа, ПрАТ "Газтранзит").

06.07.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- заборонити Акціонерному товариству "Укртрансгаз", як управителю 16 650 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", та власником яких є Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен", без погодження з Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен" вчиняти будь-які дії, спрямовані на прийняття участі у позачергових загальних зборах акціонерів Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", які скликані акціонером Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" на 15.07.2021 о 10 год. 30 хв.;

- заборонити Акціонерному товариству "Укртрансгаз", як управителю 16 650 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування, емітованих Приватним акціонерним товариством "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", та власником яких є Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен", без погодження з Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен" приймати будь-які рішення щодо будь-якого питання порядку денного на позачергових загальних зборах акціонерів Приватного акціонерного товариства "Газтранзит" з іноземними інвестиціями", які скликані акціонером Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" на 15.07.2021 о 10 год. 30 хв.

В обгрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що розгляд справи по суті спору може зайняти досить тривалий час, а тому для ефективного захисту та відновлення порушеного права та інтересу позивача, необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки у випадку задоволення позовних вимог, можуть виникнути перешкоди в ефективному захисті та поновленні порушених прав - оскільки в такому випаду необхідно буде звертатися з новим позовом про визнання недійсним рішень загальних зборів, необхідно буде вчиняти дії, пов`язані із можливим поверненням грошових коштів, які будуть виведені з рахунків ПрАТ "Газтранзит", визнавати недійсними договори, які можуть бути укладені призначеними АТ "НАК "Нафтогаз України" та АТ "Укртрансгаз" керівниками ПрАТ "Газтранзит", тощо.

При цьому, заявник, зокрема, зазначив, що у разі фактичного прийняття відповідачем участі в загальних зборах та прийнятті рішення з питань порядку денного, майбутнє рішення не матиме правового сенсу, оскільки у такому випадку вже не буде необхідності у зобов`язанні відповідача вчиняти дії, спрямовані на погодження своїх дій з АТ "Голдменм", позаяк такі дії вже будуть вчинені без такого погодження.

Суд першої інстанції розглянувши доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову дійшов висновку про задоволення вказаної заяви.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на те, що зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову не вбачається. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, з якими приписи ст.ст. 136, 137 ГПК України пов`язують можливість вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на таке.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, предметом розгляду є питання наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів ст.ст. 13, 15, 74 Господарського процесуального кодексу України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з положеннями якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. Отже заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі.

Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 також висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Близьких за змістом висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі №902/48318, від 28.08.2019 у справі №910/4491/19, від 12.05.2020 у справі №910/14149/19, від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, предметом позовних вимог АТ "Голдмен" є зобов`язання АТ "Укртрансгаз" вчинити дії, спрямовані на погодження своїх дій з АТ "Голдмен" щодо управління 16 650 штук простих іменних акцій, емітованих ПрАТ "Газтранзит" та ухваленні рішень щодо кожного питання порядку денного на позачергових загальних зборах акціонерів ПрАТ "Газтранзит", які відбудуться 15.07.2021 о 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду першої інстанції від 05.07.2021 по справі №910/10218/21 відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 03.08.21 о 09:40 год.

Тобто, з вищезазначеного вбачається, що подальший розгляд справи №910/10218/21 та вирішення питання щодо вчинення певних дій, спрямованих на погодження своїх дій з АТ "Голдмен" щодо кожного питання порядку денного на позачергових загальних зборах акціонерів ПрАТ "Газтранзит", які відбудуться 15.07.2021 року о 10 год. 30 хв., не може призвести до дійсного поновлення прав позивача, за захистом яких останній звернувся до суду, та свідчить про те, що вжиття заходів забезпечення позову по справі №910/10218/21 застосовано як самостійний спосіб захисту, що суперечить ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що подана позивачем заява не містить обгрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обгрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Позивачем не підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування судом заходів забезпечення позову.

Так, позивач зазначає, що на теперішній час існує реальна загроза прийняття АТ "Укртрансгаз" участі в позачергових загальних зборах акціонерів ПрАТ "Газтранзит", як управителя акціями АТ "Голдменм без погодження своїх дій із заявником, як власником активу.

Поряд із цим, матеріали оскарження не містять доказів того, що звертаючись АТ "Голдмен" надало свої пропозиції з питань порядку денного позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Газтранзит", які мають відбутись 15.07.2021.

Позивач зазначає, що статутом ПрАТ "Газтранзит" передбачено обрання членів органів управління саме за пропозицією АТ "Голдмен", тобто у випадку винесення на порядок денний позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Газтранзит" питань, які стосуються звільнення та/або обрання на посади органів управління ПрАТ "Газтранзит" за пропозицією заявника АТ "Укртрансгаз" необхідно звернутись до АТ "Голдмен" для отримання інформації щодо погодження ним звільнення таких осіб, а також отримання інформації щодо кандидатур осіб до органів управління, призначення яких здійснюється за пропозицією АТ "Голдмен".

Враховуючи вищезазначене, позивач сам підтверджує те, що навіть у випадку отримання згоди від АТ "Голдмен" на голосування АТ "Укртрансгаз" на позачергових загальних зборах акціонерів ПрАТ "Газтранзит", без отримання попередньої згоди від АТ "Голдмен" на припинення повноважень Голови Правління ПрАТ "Газтранзит" та його заступника, обрання нових осіб на вказані посади, припинення повноважень Голови та членів Наглядової ради ПрАТ "Газтранзит", обрання нових осіб на вказані посади, припинення повноважень Голови та членів Ревізійної комісії ПрАТ "Газтранзит", обрання нових осіб на вказані посади, голосування АТ "Укртрансгаз" не могло бути реалізоване.

З огляду на викладене вбачається, що необхідність та доцільність застосування заходів забезпечення шляхом заборони АТ "Укртрансгаз" без погодження з АТ "Голдмен" вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо будь-якого питання порядку денного на позачергових загальних зборах акціонерів ПрАТ "Газтранзит" є абсолютно необгрунтованими.

Крім того, слід звернути увагу на те, що позивач безпідставно зазначає, що підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення позову є протиправна бездіяльність АТ "Укртрансгаз", яка полягає в ухиленні від виконання вимог Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" та умов договору управління майном (активами) № від 08.07.2020, оскільки АТ "Укртрансгаз" не вчинило належних дій, спрямованих на погодження з позивачем своїх дій під час участі на позачергових загальних зборах ПрАТ "Газтранзит".

Вищезазначене твердження спростовується листом АТ "Укртрансгаз" "Про надання погодження на участь у загальних зборах акціонерів та голосування" від 30.06.2021 №1001ВИХ-21-4864, в якому зазначено проекти рішень з питань порядку денного позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Газтранзит", призначених на 15.07.2021.

У відповідь на зазначений лист відповідача щодо погодження участі у загальних зборах акціонерів та голосування, позивачем надано лист від 06.07.2021 №б/н про неможливість погодження участі у загальних зборах акціонерів та голосування та заборону управителю вчиняти будь-які дії до отримання погодження від власника активу.

АТ "Укртрансгаз" надіслано на адресу позивача лист "Про надання погодження на участь у загальних зборах акціонерів та голосування" від 12.07.2021 №1001 ВИХ-21-5186, в якому зазначено проекти рішень з питань порядку денного позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Газтранзит", призначених на 15.07.2031, та запропоновано погодити голосування згідно проектів рішень.

Позивач, у відповідь на зазначений лист АТ "Укртрансгаз", надіслав лист від 14.07.2021 №б/н про непогодження жодних дій АТ "Укртрансгаз" як управителя активом під час організації та проведення загальних зборів акціонерів АТ "Газтранзит", а також будь-якої участі та вчинення дій у вищих органах управління АТ "Газтранзит".

Позивач необгрунтовано та безпідставно зазначає про те, що невиконання АТ "Укртрансгаз" вимог Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" та умов Договору № управління майном (активами) від 08.07.2020 щодо погодження своїх дій на позачергових загальних зборах акціонерів ПрАТ "Газтранзит" з АТ "Голдмен" фактично вказує на намір АТ "Укртрансгаз" взяти участь у позачергових загальних зборах і прийняти відповідні рішення з питань порядку денного на них самостійно, керуючись власними інтересами, без будь-якого погодження із заявником, що призведе до порушення прав АТ "Голдмен" та унеможливить їх подальший ефективний захист.

Наведене вище є суб`єктивним припущенням позивача, яке не підтверджено належними та допустимими доказами. Факт невиконання АТ "Укртрансгаз" норм Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" та умов Договору є недоведеним позивачем, так само, як і здійснення, всупереч інтересам позивача, дій на користь власних інтересів.

Пунктами 1, 3 ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, зокрема, шляхом заборони проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України (ГК України) корпоративними права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Частиною 3 ст. 167 ГК України визначено, що під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Верховним судом у справі №926/2301/17 зазначено, що відповідно до ст. 167 ГК України та п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про акціонерні товариства" однією зі складових корпоративних прав є правомочність акціонера на участь в управлінні акціонерним товариством, яка реалізується ним, зокрема, шляхом участі в загальних зборах акціонерів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" визначено, що такі заходи до забезпечення позову, як заборона проведення загальних зборів учасників (акціонерів) товариства фактично означає заборону товариству здійснювати свою діяльність у частині компетенції загальних зборів.

Заборона проведення загальних зборів учасників (акціонерів) товариства порушує також право власників (акціонерів) товариства брати участь в управлінні товариством.

Суди не вправі шляхом вжиття заходів до забезпечення позову у спорах про визнання недійсними органів управління господарського товариства, визнання недійсними правочинів щодо акцій товариства, застосування наслідків недійсності таких правочинів, а також по інших спорах забороняти господарському товариству, його органам чи акціонерам (учасникам) проводити загальні учасників (акціонерів) товариства.

Суди не вправі також вживати заходи до забезпечення позову, які фактично означають заборону на проведення загальних зборів учасників (акціонерів) товариства, зокрема реєструватися для участі у загальних зборах, забороняти реєстратору надавати реєстр акціонерів на день проведення загальних зборів тощо.

Забезпечуючи позов шляхом заборони відповідачеві вчиняти певні дії, господарські суди лише за наявності правових підстав, вправі заборонити товариству приймати на загальних зборах рішення з конкретних питань, включених до порядку денного, і лише за умови, що ці питання безпосередньо пов`язані з предметом спору. Заходи до забезпечення позову не повинні призводити до фактичної неможливості господарського товариства здійснювати діяльність, а також порушення товариством чинного законодавства.

При цьому, господарські суди, вживаючи заходи до забезпечення позову, зобов`язані точно вказати, які саме дії забороняється вчиняти відповідачу та іншим особам. Господарські суди не вправі забороняти товариству чи його посадовим особам вчиняти будь-які дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У разі, якщо необхідність вжиття заходу до забезпечення позову заявник обгрунтовує тим, що у випадку невжиття такого заходу йому буде завдано значної шкоди, він повинен обгрунтувати можливість завдання такої шкоди, її розмір, зв`язок можливої шкоди з предметом спору, а також необхідність і достатність для її запобігання вжиття саме цього заходу до забезпечення позову.

Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" визначено, що виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Натомість, оскаржуваною ухвалою заборонено АТ "Укртрансгаз" вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо будь-якого питання порядку денного на позачергових загальних зборах акціонерів ПрАТ "Газтранзит", що свідчить про те, що суд не конкретизував які саме дії забороняється вчиняти, що є грубим порушенням головної умови застосування таких заходів, визначеної п. 1 ч. 5 ст. 137 ГПК України.

Вищезазначене свідчить про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини не належать до корпоративних, наслідком чого стало порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.

Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого - виключення зайвих доказів. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Традиційно правило допустимості доказів у процесуальному праві розумілось як певне, встановлене законом обмеження у використанні доказів у процесі вирішення конкретних справ, що є наслідком наявності письмових форм фіксації правових дій та їх наслідків.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шабельник проти України" (заява N 16404/03) від 19.02.2009 зазначається, що хоча стаття 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством (рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1988, та у справі "Тейшейра ді Кастру проти Португалії" від 09.06.1998).

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборони використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

Отже, допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали оскарження ухвали не містять будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також не містять даних про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного та з огляду на недоведеність належними та допустимими доказами наявності фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Голдмен" про забезпечення позову.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах оскарження ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/10218/21 відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України - скасуванню.

При цьому, колегія суддів відзначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 було скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/10218/21.

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/10218/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/10218/21 скасувати.

3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №910/10218/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І. на лікарняному, головуючої судді (судді - доповідача) Зубець Л.П. у відпустці, повний текст постанови підписано - 01.11.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

С.О. Алданова