СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Харків Справа № 905/434/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Ільїн О.В. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Овчаренко О.С.

за участю представників сторін:

від позивача Романенко М.О., Гончаров С.А., на підставі виписки з ЄДРПОУ;

від відповідача не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (вх. №2335 Д/1)

на рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2021, ухвалене у складі судді Бокової Ю.В. (повний текст складено 12.07.2021)

у справі №905/434/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітіндустрія" (72306, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Михайла Оратовського, 233; )

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (84306, Донецька обл., м. Краматорськ, ПАТ "ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ"; )

про стягнення 1 980 130,27 грн, з яких: основна заборгованість в сумі 1838000,00 грн, 3% річних в сумі 15 560,05 грн, інфляційні втрати в сумі 64 330,00 грн та пеня в сумі 62240,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Профітіндустрія" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" основного боргу у розмірі 1838000,00 грн, 3% річних у розмірі 15560,05 грн, інфляційних втрат у розмірі 64330,00 грн та пені у розмірі 62240,22 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання №15/615 від 13.08.2020.

Під час розгляду даної справи від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду Донецької області, яке буде винесено по справі №905/434/21, на один рік.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 08.07.2021 у справі №905/434/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітіндустрія" до Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" про стягнення 1980130,27 грн, з яких: основна заборгованість в сумі 1 838 000,00 грн, 3% річних в сумі 15 560,05 грн, інфляційні втрати в сумі 64 330,00 грн та пеня в сумі 62 240,22 грн, задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ Донецької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітіндустрія", м. Мелітополь Запорізької області основну заборгованість в сумі 1 838 000,00 грн, 3% річних в сумі 15 560,05 грн, інфляційні втрати в сумі 40651,05 грн, пеню в сумі 62 240,22 грн, судовий збір в сумі 29 346,77 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалено видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення відмовлено.

Публічне акціонерне товариство "Енергомашспецсталь" з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення не погодилось та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2021 у справі №905/434/21 в частині відмови в задоволенні клопотання ПАТ "Енергомашспецсталь" про розстрочення виконання рішення на один рік та прийняти в цій частині нове рішення, яким зазначене клопотання задовольнити, а також відшкодувати за рахунок позивача судові витрати.

Апелянт вважає, що рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2021 у справі № 905/434/21, в частині відмови в наданні розстрочення виконання рішення, прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Публічне акціонерне товариство "Енергомашспецсталь" у своїй апеляційній скарзі посилається на низку обставин, які, на думку останнього, підтверджують скрутне матеріальне становище підприємства, і є підставою для застосування розстрочення виконання рішення суду. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам та доказам сторін, не повно та не всебічно досліджено обставини справи, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2021 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" на рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2021 у справі № 905/434/21 залишено без руху.

Після усунення скаржником недоліків, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" на рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2021 у справі № 905/434/21. Встановлено учасникам справи строк до 12.10.21 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження. Призначено справу до розгляду на 26.10.2021 об 11:30 годині.

18.10.2021 до Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітіндустрія" надійшов відзив, в якому позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, зазначає, що судом першої інстанції ретельно та у повному обсязі з`ясовано всі обставини справи та зроблено висновки, які відповідають нормам права. На думку позивача звернення відповідача з даною справою є зловживанням останнім своїми процесуальними правами. Наголошує, що позивачем навіть під час розгляду справи у суді першої інстанції пропонувалося відповідачу укласти мирову угоду з умовами розстрочення термінів погашення боргу. Однак, жодна з пропозицій не знайшла у відповідача будь-якого відклику.

26.10.2021 у судовому засіданні апеляційної інстанції були присутні представники позивача, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Представник відповідача до судового засідання 26.10.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали Східного апеляційного господарського суду від 30.08.2021.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено такі обставини справи.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Профітіндустрія" (далі постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Енергомашспецсталь" (далі покупець) 13.08.2020 було укладено договір постачання № 15/615 (далі-договір), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, постачальник передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує товар (продукцію), загальну кількість якого визначена сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна продукції вказується у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.

За пунктом 2.2. договору, загальна сума договору є величиною змінною та складається із суми всіх специфікацій, оформлених до даного договору, але не може перевищувати 2 500 000,00 грн без ПДВ, ПДВ 500 000,00 грн, а всього 3 000 000,00 грн з урахуванням ПДВ.

Зміна ціни в односторонньому порядку не допускається крім випадків, встановлених цим договором. У разі перерахування на поточний рахунок постачальника передоплати, ціна на товар, що постачається, не змінюється (п. 2.3. договору).

Згідно з п. 5.1. договору, строк та умови постачання товару вказуються у специфікаціях.

Відповідно до п. 5.2. договору, датою поставки продукції вважається дата її передачі покупцю постачальником у встановленому в специфікаціях місці.

Постачальник зобов`язується надати покупцю одночасно з продукцією наступні документи: а) рахунок; б) документ про якість; в) накладну (в накладній обов`язкове посилання на отримувача продукції); г) товарно-транспортну накладну (п. 6.1. договору).

Пунктом 6.3. Договору передбачено, що датою переходу права власності є дата, проставлена представником покупця у товарно-транспортній накладній (видатковій накладній), документом, що підтверджує такий перехід, є накладна (видаткова накладна).

У п. 8.1. договору сторони погодили, що приймання товару (продукції) за кількістю здійснюється відповідно до вимог Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 15.06.1965 № П-6 зі змінами і доповненнями, а також відповідно до вимог ТУ, ДСТУ і ГОСТ для даного виду товару (продукції).

Приймання товару (продукції) за якістю проводиться одним з наступних способів, що обираються покупцем:

- відповідно до вимог Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 № П-7 зі змінами і доповненнями, а також відповідно до вимог ТУ, ДСТУ і ГОСТ для даного виду товару (продукції);

- за участю незалежної експертної організації, залученої покупцем (п. 8.2. договору).

Пунктом 9.1. договору визначено, що оплата здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у національній валюті України.

Покупець здійснює оплату за поставлену продукцію протягом строку, вказаного у специфікації, від дня отримання оригіналів рахунку на оплату і документа про якість, якщо інше на передбачено специфікацією (п. 9.3. договору).

Згідно з п. 9.4. договору датою оплати товару (продукції) є дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Пунктом 10.5. договору встановлено, що при несвоєчасній оплаті поставленої продукції покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 1 % суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення.

Згідно п. 13.2. договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2022.

Вищезазначений договір підписаний представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками сторін договору.

Відповідно до специфікації № 1 від 13.08.2020 до договору №15/615 від 13.08.2020 вартість товару за даною специфікацією становить 1868000,00 грн з урахуванням ПДВ 20%.

Умови поставки: DDP склад покупця м. Краматорськ згідно Інкотермс 2010.

Термін постачання: не більше 50 днів від дати підписання договору.

Умови оплати: 100% оплата після поставки протягом 30 днів.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного договору позивачем було поставлено товару на суму 1 838 000,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 10 від 12.10.2020 на суму 1 838 0000,00 грн з ПДВ.

Оскільки покупцем оплату за поставлений товар не було здійснено, постачальник звертався до покупця з вимогами вих. № 49 від 07.12.2020 та вих. № 01 від 18.01.2021 про сплату поставленого товару у розмірі 1 838 000,00 грн та штрафних санкцій (а.с. 21-23, 24, 26).

Так як вищезазначена сума залишилась не сплаченою відповідачем, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Як зазначалося, рішенням Господарського суду Донецької області від 08.07.2021 у справі №905/434/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітіндустрія" до Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" про стягнення 1980130,27 грн, з яких: основна заборгованість в сумі 1 838 000,00 грн, 3% річних в сумі 15 560,05 грн, інфляційні втрати в сумі 64 330,00 грн та пеня в сумі 62 240,22 грн, задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ Донецької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітіндустрія", м. Мелітополь Запорізької області основну заборгованість в сумі 1838000,00 грн, 3% річних в сумі 15 560,05 грн, інфляційні втрати в сумі 40651,05 грн, пеню в сумі 62 240,22 грн, судовий збір в сумі 29 346,77 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалено видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що товар був поставлений постачальником та прийнятий належним чином відповідачем без застережень щодо недоліків та відсутності необхідних товаросупровідних документів, а отже у відповідача відсутні підстави для затримання оплати за поставлений товар.

З огляду на зазначене та врахувавши, що відповідачем не надано доказів відмови від прийняття товару, відмови від договору, повернення позивачу товару, складання акту щодо ненадання позивачем разом з товаром товаросупровідної документації, а приймання відповідачем товару підтверджується підписом та штампом відповідача у відповідній накладній, суд дійшов висновку, що позивач свої зобов`язання щодо поставки товару за договором постачання №15/615 від 13.08.2020 виконав належним чином, а відтак відповідач не звільняється від обов`язку сплатити вартість отриманого товару.

Судом встановлено, що позивачем поставлено продукцію відповідачу на суму 1 838 000,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 10 від 12.10.2020.

Сплату заборгованості боржником не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 1 838000,00 грн.

Перевіривши розрахунок пені та 3 % річних за визначений позивачем період, господарський суд дійшов висновку, що останні є арифметично невірними, оскільки судом встановлено, що сума пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 62 727,27 грн, а сума 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 15 690,49 грн. Разом із тим, враховуючи, що згідно приписів ст. 237 Господарського процесуального кодексу при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд вважає правомірним стягнення з відповідача пені у заявленому позивачем розмірі 62 240,22 грн та 3 % річних у заявленому позивачем розмірі 15 560,05 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат за визначений позивачем період, господарський суд дійшов висновку, що останній є методологічно невірним, оскільки зважаючи на порядок формування індексу інфляції (впродовж усього календарного місяця та за цілий місяць) період нарахування має визначатися цілими місяцями, починаючи з місяця, наступного за місяцем у якому мав бути здійснений платіж. Згідно здійсненого судом перерахунку інфляційні втрати, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, складають 40 651,05 грн за період з грудня 2020 по січень 2021.

Крім того, суд першої інстанції, дослідивши заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення, дійшов до висновку про її необґрунтованість

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги Публічне акціонерне товариство "Енергомашспецсталь" оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно із ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 916/190/18 від 04.06.2019 зазначила, що розстрочення це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 917/138/16 зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Тобто, підставою для розстрочки виконання рішення має бути існування об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють вчасне виконання рішення.

При цьому, розстрочка виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

З наданої відповідачем заяви, судом встановлено, що вона обґрунтована наявністю загрози банкрутства боржника при необхідності відразу виконати судове рішення перед ТОВ "Профітіндустрія" з огляду на тяжкий фінансовий стан підприємства, а також на наявність форс-мажорних обставин, викликаних запровадженням карантинних обмежень у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Зазначає, що для погашення заборгованості перед контрагентами було затверджено цільове використання коштів, а саме джерелом погашення заборгованості повинні були використовуватися кошти від реалізації продукції за контрактом від 09.07.2018 №/К2/АТ-11-2018-196-1-05. Однак, через закриття кордонів відповідач не може здійснити поставку товару покупцю за вказаним договором.

Також апелянт посилається на закриття кордонів та неможливість у зв`язку з цим отримати продукцію від певних постачальників з метою подальшої її реалізації та своєчасно розрахуватися з постачальниками. Між тим, підприємством вчиняються дії, спрямовані на погашення заборгованості перед постачальником, зокрема, затверджено цільове використання коштів та продовжується претензійно-позовна робота щодо стягнення дебіторської заборгованості в судовому порядку.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем до заяви про розстрочення виконання рішення надано:

- звіт про взаєморозрахунки з нерезидентами станом на 31.12.2020, відповідно до якого дебіторська заборгованість ПАТ "Енергомашспецсталь" складає 333 884,5 тис. грн (з яких прострочена 7 212,2 тис грн), а кредиторська 1 227 036,4 тис. грн (з яких прострочена 514 574,8 тис. грн);

- баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2020, згідно якого поточні зобов`язання та забезпечення ПАТ "Енергомашспецсталь" становлять 10 498 277 тис. грн;

- звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2020 рік, згідно якого прибуток відсутній, а збитки за звітний період складали 1 398 580 тис. грн;

- довідка № 17/332 від 20.05.2021 головного бухгалтера відповідача, згідно якої у період з 01.11.2020 по 30.04.2021 на підприємстві несвоєчасно виплачувалась заробітна плата;

-договір поставки від 09.07.2018 №/К2/АТ-11-2018-196-1-05, укладений між ПАТ "Енергомашспецсталь" та АТ "Інжиніронгова компанія "АЕМ-технології" та специфікацію за вказаним договором №1/К2/2018 від 09.07.2018, перелік вимог щодо забезпечення якості до вказаного договору, Додаткову угоду №/5 від 05.09.2019;

- сертифікат Донецької торгово-промислової палати № 1400-20-0948 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за договором поставки від 09.07.2018 №/К2/АТ-11-2018-196-1-05.

В подальшому заявником також надано:

- розпорядження генерального директора ПАТ "Енергомашспецсталь" № 33 від 26.03.2021 "Про оплату заборгованості ТОВ "Профітіндустрія", яким визначено грошові кошти, отримані від реалізації продукції за контрактом від 01.10.2019 № 66/2019-13 з UMP Trading SA, а саме за наступними специфікаціями: № 15 від 28.01.2021, № 16 від 22.03.2021 та № 17 від 20.04.2021, спрямовувати виключно для оплати заборгованості за договором від 13.08.2020 № 15/615 між ПАТ "Енергомашспецсталь" та ТОВ "Профітіндустрія";

- службову записку № 66/215 від 09.06.2021, відповідно до якої за специфікаціями: №15 від 28.01.2021, № 16 від 22.03.2021 та № 17 від 20.04.2021 до контрактом від 01.10.2019 № 66/2019-13, укладеного між ПАТ "Енергомашспецсталь" та UMP Trading SA планується отримати грошові кошти у розмірі 41 039 939,00 руб., кінцевий строк оплати за якими встановлено 19.09.2021.

Разом з тим, з наданих відповідачем документів, зокрема Специфікації за договором від 09.07.2018 №/К2/АТ-11-2018-196-1-05 (в редакції додаткової угоди №/5від 05.09.2019) судом встановлено, що поставки за цим договором повинні були бути здійснені відповідачем здебільшого у 2019 році, за умовами цього договору остаточний розрахунок здійснюється протягом 45 днів від дати поставки товару. Проте, відповідач посилається на запровадження карантину з 11.03.2020 на території України як на підставу неможливості виконати свої зобов`язання за вказаним договором.

Однак з наданих суду документів не вбачається можливим встановити, що саме запровадження карантину на території України є підставою невиконання відповідачем своїх зобов`язань за цим договором, а не інші фактори, зокрема дії самого відповідача.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

А тому судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим ці ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Судова колегія зауважує, що відповідач до суду надавав розпорядження генерального директора ПАТ "Енергомашспецсталь" № 33 від 26.03.2021 "Про оплату заборгованості ТОВ "Профітіндустрія", яким визначено грошові кошти, отримані від реалізації продукції за контрактом від 01.10.2019 № 66/2019-13 з UMP Trading SA, а саме за наступними специфікаціями: № 15 від 28.01.2021 строк оплати 28.07.2021, № 16 від 22.03.2021 строк оплати 14.08.2021 та № 17 від 20.04.2021 строк оплати 19.09.2021, спрямовувати виключно для оплати заборгованості за договором від 13.08.2020 № 15/615 між ПАТ "Енергомашспецсталь" та ТОВ "Профітіндустрія".

Разом з тим, станом на дату розгляду справи у суді апеляційної інстанції 26.10.2021 відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження своїх доводів щодо погашення заборгованості перед ТОВ "Профітіндустрія" коштами, отриманими за контрактом від 01.10.2019 № 66/2019-13, зокрема, доказів спрямування коштів, отриманих за цим контрактом на погашення заборгованості перед позивачем.

Суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Профітіндустрія" також здійснює свою господарську діяльність на території України в умовах запровадженого Кабінетом Міністрів України карантину, а ,отже, на його діяльність також впливають обмеження та заборони, запроваджені урядом з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Надання судом розстрочення виконання судового рішення за відсутності належного обґрунтування підстав такого розстрочення ставить позивача у вкрай невигідне становище.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Судова колегія зауважує, що розстрочення виконання судового рішення має на меті забезпечити його реальне виконання з урахуванням інтересів сторін.

Однак, посилання відповідача лише на складний фінансовий стан без визначення реальної перспективи виконання судового рішення не може бути підставою для розстрочення такого виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до заяви про розстрочення виконання рішення навіть не надано графіку погашення заборгованості, відповідно до якого останній має намір здійснювати погашення свого боргу перед ТОВ "Профітіндустрія".

Колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані відповідачем докази не підтверджують можливість виконання рішення у запропоновані відповідачем строки.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, листування щодо можливості погашення наявної заборгованості між сторонами триває тривалий час, проте на теперішній час жодного платежу для її погашення не було здійснено відповідачем, що підтверджено представниками обох сторін в судовому засіданні 08.07.2021.

Як вбачається з відзиву позивача, останній пропонував відповідачу укласти мирову угоду з умовами розстрочення термінів погашення боргу.

Враховуючи зазначене, за наявності домовленості сторін справи, останні не позбавлені можливості укласти мирову угоду на стадії виконання судового рішення.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2021 у справі №905/434/21 в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2021 у справі №905/434/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

У судовому засіданні 26.10.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 01.11.2021.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя О.В. Ільїн

Суддя В.С. Хачатрян