РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2021Справа № 910/10865/21
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом Головного управління регіональної статистики

до Державного підприємства "Інформаційно-аналітичне агентство"

про стягнення 637 140, 02 грн.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Головне управління регіональної статистики звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства "Інформаційно-аналітичне агентство" про стягнення 637 140, 02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору про відшкодування витрат на утримання приміщень від 04.01.2010 року, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо відшкодування позивачу витрат за комунальні послуги.

Оскільки відповідачем не було виконано свої зобов`язання, тому заборгованість станом на 01.07.2021 становить 265 044,05 грн.

У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача: основний борг в розмірі 265 044,05 грн., пеню в розмірі 353 542,87 грн. та штраф в розмірі 18 553,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

23.07.2021 до канцелярії суду позивач подав уточнену позовну заяву та супровідний лист з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов. Зобов`язано позивача надати суду у строк до 22.08.2021 року: пояснення (нормативне обґрунтування) щодо строку дії договору про відшкодування витрат на утримання приміщень від 04.01.2010 року, акти про відшкодування витрат на утримання приміщення за оспорюваний період (які відповідно до п.2.1.4 договору повинні були виставлятися позивачем) або пояснення щодо їх відсутності, пояснення з приводу основного боргу, оскільки в наданих рахунках за період з 07.04.2016 року до 12.11.2019 року суми відрізняються від сум зазначених в розрахунку простроченої заборгованості станом на 01.07.2021 року в графі сума боргу, докази часткової оплати за наявності.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 09.08.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №011.

Відповідно до ч. 1 ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Враховуючи вищенаведене, відповідач не скористався правом на подання відзиву у строк, встановленим судом.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

20.08.2021 на виконання вимог ухвали суду від 28.07.2021 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

04.01.2010 між Головним управлінням регіональної статистики та Державним підприємством "Інформаційно-аналітичне агентство" укладено договір про відшкодування витрат на утримання приміщень (Далі - Договір).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1.1. Договору перша сторона - забезпечує обслуговування та утримання 9-ти поверхової адміністративної будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Еспаладна, 4-6, загальною площею 14651,7 кв. м., а саме: теплопостачання; енергопостачання; водопостачання та водовідведення; технічне обслуговування ліфтів; збирання, вивезення та захоронення твердих побутових відходів; охорону будівлі; технічне обслуговування засобів охоронної та пожежної сигналізації; дератизацію; дезинсекцію (далі - Послуги).

03.07.2017 між Головним управлінням регіональної статистики та Державним підприємством "Інформаційно-аналітичне агентство" укладено додаткову угоду договір про відшкодування витрат на утримання приміщень від 04.01.2010 (Далі - Додаткова угода).

Відповідно до п. 1, 2 Додаткової угоди пункт 1.2. Договору про відшкодування на утримання приміщень від 04.01.2010 викладено в такій редакції:

« 1.2. Друга сторона - відшкодовує Першій стороні за спожиті Послуги з обслуговування та утримання частини згаданої вище будівлі площею 176, мІ (далі - Приміщення), що знаходиться на балансі Першої сторони за адресою м. Київ, вул. Еспаладна, 4-6. Розміри відшкодування нараховуються за показниками приладів обліку (при їх наявності) на підставі відповідних актів реєстрації показників приладів обліку та/або пропорційно до займаної площі, а саме: за технічне обслуговування ліфтів відшкодування нараховується з площі 176,3 мІ; за енергопостачання - за показниками лічильника; за теплопостачання - 176,3 мІ; за водопостачання та водовідведення; збирання, вивезення та захоронення твердих побутових відходів; охорону будівлі; технічне обслуговування засобів охоронної та пожежної та пожежної сигналізації; дератизацію; дезинсекцію - з 176,3 мІ. При розрахунку розмірів відшкодування пропорційно до займаної площі, додатково враховується фактичний час використання Приміщень, якщо він перевищує тривалість робочого часу з 9 год. До 18 год. У робочі дні, а також час використання Приміщення у вихідні та святкові дні».

Умови Договору про відшкодування витрат на утримання приміщень від 04.01.2010, не зазначені даною Додатковою угодою, залишаються незмінними, а Сторони підтверджують свої зобов`язання.

Відповідно до п. 2.2.4. Договору друга сторона (відповідач) зобов`язується на підставі наданих Першою стороною актів про відшкодування витрат, протягом 5 робочих днів від дати їх отримання відшкодувати першій стороні вартість спожитих послуг з теплопостачання; енергопостачання; водопостачання та водовідведення; технічного обслуговування ліфтів; збиранню вивезення та захоронення твердих побутових відходів; охорони будівлі; технічного обслуговування засобів охоронної та пожежної сигналізації; дератизації; дезинсекції.

На виконання вимог Договору відповідачу було надано послуги, що підтверджується актами надання комунальних послуг згідно договору:

за березень 2016 від 04.04.2016 на суму 32 359,65 грн., за квітень 2016 від 04.05.2016 на суму 8 205,16 грн., за липень 2016 від 04.08.2016 на суму 3 169,90 грн., за вересень 2016 року від 04.10.2016 на суму 2 867,65грн., за листопад 2016 від 07.12.2016 на суму 32 330,99 грн.. за грудень 2016 від 17.01.2017 на суму 13 638,26 грн., за січень 2017 року від 22.02.2017 на суму 5 653,77 грн., за лютий 2017 від 13.03.2017 на суму 42 366,93 грн., за березень 2017 від 18.04.2017 на суму 42 045,49 грн., за квітень 2017 від 10.05.2017 на суму 2 694,66 грн., за травень 2017 від 12.06.2017 на суму 6 331,79 грн., за червень 2017 від 10.07.2017 на суму 2 004,23 грн., за липень 2017 від 10.08.2017 на суму 1 802,04 грн., за вересень 2017 від 10.10.2017 на суму 1 137,89 грн., за жовтень 2017 від 09.11.2017 на суму 1 753,92 грн., за серпень 2017 від 11.09.2017 на суму 1 223,31 грн., за листопад 2017 від 11.12.2017 на суму 10 268,02 грн., за грудень 2017 від 11.01.2018 на суму 33 656,82 грн., за січень 2018 від 03.05.2018 на суму 8 013,50 грн., за лютий 2018 від 14.05.2018 на суму 7 808,82 грн., за березень 2018 від 15.05.2018 на суму 8 662,64 грн.,

та актами виконаних робіт:

№316 від 13.11.2018 на суму 1 917,54 грн., за січень 2019 №5 від 18.02.2019 на суму 11 850,41 грн., №21 від 18.03.2019 на суму 10 235,68 грн., №37 від 12.04.2019 на суму 4 975,44 грн., №56 від 14.05.2019 на суму 2 779,59 грн., №85 від 13.06.2019 на суму 2 210,58 грн., №370 від 15.07.2019 на суму 1 382,35 грн., №403 від 12.08.2019 на суму 830,77 грн., №426 від 11.10.2019 на суму 825,93 грн., №409 від 18.09.2019 на суму 986,73 грн., №443 від 12.11.2019 на суму 1 422,04 грн.

Судом встановлено, що дані акти підписані та скріплені печатками сторін.

Загальна сума наданих послуг за Договором становить 307 412,50 грн.

Позивачем зазначено, що відповідачем частково сплачено заборгованість за Договором у розмірі 42 368,05 грн., що підтверджується виписками по рахунку позивача.

Також в матеріалах справи міститься акт звірки розрахунків з дебіторами та кредиторами від 01.07.2021 між Головним управлінням регіональної статистики та Державним підприємством "Інформаційно-аналітичне агентство". В даному акті звірки сторони зазначили, що відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 265 044,05 грн. Даний акт звірки підписаний та скріплений печатками сторін.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Позивач звернувся до відповідача з претензією б/н, б/д про погашення заборгованості за Договором про відшкодування витрат на утримання приміщень від 04.01.2010, в якій вимагає погасити основну заборгованість в розмірі 265 044,05 грн., пеню - 353 542,87 грн., та штраф - 18 553,10 грн.

Листом №21/08-03/1 від 03.08.2021 відповідач визнає, що сума заборгованості за Договором становить 265 044,05 грн., але на даний час відсутні можливості для погашення заборгованості.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, доводи позивача про наявність основної заборгованості у розмір 265 044,05 грн. за Договором є обґрунтованими та документально підтверджені.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 4.1.-4.2. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

За порушення строків виконання зобов`язання відповідно до п. 2.2.4. Друга сторона сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості Послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Суд вважає неправильним розрахунок позивача розмірів пені за Договором, оскільки, позивачем нараховано пеню більше як на 6 місяців, що призвело до збільшення періоду прострочення, відповідно, і до збільшення розмірів пені.

Перерахувавши розмір пені, суд вважає, що обґрунтований розмір пені становить 47 075,63 грн.

Вимога про стягнення пені у розмірі 306 467,23 грн. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Перерахувавши розмір штрафу, суд вважає, що обґрунтований розмір штрафу становить: 265 044,05 грн. х 0,07 = 18 553,08 грн.

Вимога про стягнення штрафу у розмірі 0,02 грн. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Інформаційно-аналітичне агентство" (87501, Донецька обл., місто Маріуполь, ВУЛИЦЯ ПЕРША СЛОБОДКА, будинок 107, ) на користь Головного управління регіональної статистики (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЕСПЛАНАДНА, будинок 4-6, ) основну заборгованість в розмірі 265 044 (двісті шістдесят п`ять тисяч сорок чотири) грн. 05 коп., пеню в розмірі 47 075 (сорок сім тисяч сімдесят п`ять) грн. 63 коп., штраф у розмірі 18 553 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят три) 08 грн. та судовий збір в розмірі 4 960 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят) грн. 14 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяС.М. Мудрий