номер провадження справи 4/135/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 Справа № 908/2542/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Наталя Григорівна, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6, літ. В), представник позивача адвокат Лисов Олександр Олександрович, (03056, м. Київ, вул. В.Гетьмана, буд. 27)

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34)

про стягнення 47840,79 грн.

02.09.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. № б/н від 19.08.2021 (вх. № 2716/08-07/21 від 02.09.2021) Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», м. Київ до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», м. Запоріжжя про стягнення 47840,79 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021 справу № 908/2542/21 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2542/21 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/135/21, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві, мотивовані посиланням на приписи ст., ст. 993, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст., ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та заявлені з наступних підстав: позивачем на підставі договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0003891 від 28.09.2020, укладеного з гр. ОСОБА_1 , внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.04.2021, виплачено Страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 47840,97 грн., а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільна відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.р.н. НОМЕР_1 , з вини якого трапилась ДТП, застрахована в ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» на підставі полісу № 201999924. Позивачем 19.05.2021 на адресу відповідача направлялася заява № 30014 (вих. № 1384) на виплату страхового відшкодування (регресний платіж) в розмірі 40621,77 грн. в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування», яка відповідачем отримана 31.05.2021, проте залишена без відповіді та задоволення. Крім того, 21.07.2021 позивачем на адресу відповідача направлялися доповнення за вих. № 2158 до заява вих. № 1384 на виплату страхового відшкодування (регресний платіж) в розмірі 7219,02 грн. в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування», які відповідачем отримані 27.07.2021, проте залишені без відповіді та задоволення. На підставі зазначеного, позивачем заявлено до відповідача позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 47840,79 грн. (з урахуванням франшизи в розмірі 0,00 грн., встановленої в полісі № 201999924). Таким чином, позивач просить суд позов задовольнити повністю, а також покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.09.2021 у справі № 908/2542/21 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 22.09.2021 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання.

Відповідно до безкоштовного Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який роздрукований судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України: https://usr.minjust.gov.ua, зареєстрованим місцем знаходження юридичної особи Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (ідентифікаційний код юридичної особи 13622789) є: 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 376) вбачається, що ухвала господарського суду Запорізької області від 07.09.2021 про відкриття провадження у справі № 908/2542/21 отримана уповноваженою особою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» 10.09.2021.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/2542/21.

При цьому судом враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень» http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 07.09.2021 у справі № 9082542/21 процесуальний строк для подачі відзиву, так і станом на 27.09.2021 (п`ятнадцятиденний термін від дня отримання відповідачем зазначеної ухвали суду з урахуванням того, що 25.09.2021 і 26.09.2021 є вихідними днями) не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 07.10.2021 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 01.11.2021.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

28.09.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (Страховик, позивач у справі) та громадянкою ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0003891 (надалі - Договір), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме: автомобілем «Volkswagen Tiguan Limited Edition TDI» д.р.н. НОМЕР_2 , на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля «Volkswagen Tiguan Limited Edition TDI» д.р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

20.04.2021 о 13 год. 11 хв. в місті Харкові по вул. Амосова, 56 сталася ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Tiguan Limited Edition TDI» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 (власник автомобіля ОСОБА_1 ) та автомобіля «ВАЗ 2101» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 (власник автомобіля ОСОБА_3 ).

Внаслідок вказаної ДТП з вини водія транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.р.н. НОМЕР_1 сталося зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Tiguan Limited Edition TDI» д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно із довідкою Національної поліції України № 750763 про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.06.2021 у справі № 645/2871/21, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимог п., п. 12.1, 13.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України.

Вказаною вище постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.06.2021 у справі № 645/2871/21 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до Акту огляду транспортного засобу № 00422528 від 20.04.2021 та рахунків ТОВ «АВТОДОМ ХАРКІВ» № ADZN056662-03 від 28.04.2021 і № ADZN057729-01 від 20.05.2021 загальна вартість відновлення автомобіля «Volkswagen Tiguan Limited Edition TDI» д.р.н. НОМЕР_2 становить 53056,23 грн.

За умовами п. 1.3.1 Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0003891 від 28.09.2020 франшиза (у % від страхової суми) у випадку ДТП становить 0,5 % (але не менше 50 Євро).

Відповідно до п., п. 5.1 Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0003891 від 28.09.2020 Договір набирає чинності з 00 год. 00 хв. дати, наступної за датою сплати Страхувальником страхового платежу (першої частини страхового платежу) в касу Страховика або зарахування на поточний рахунок Страховика, але не раніше дати, зазначеної у п. 1.4 Договору, як дата початку строку дії Договору і діє до 24 год. 00 хв. дати, зазначеної в п. 1.4 Договору, як дата закінчення строку дії Договору, якщо інші обставини (визначені Договором) не призвели до його дострокового припинення.

Таким чином, Договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0003891 від 28.09.2020 діяв станом на час дорожньо-транспортної пригоди 20.04.2021.

Письмових доказів, якими спростовується зазначене, матеріали справи не містять.

Позивачем затверджено Страховий акт № 00422528 від 29.04.2021, згідно із яким у зв`язку із настанням 20.04.2021 страхового випадку, позивач вирішив здійснити виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в загальній сумі 40621,77 грн. наступним чином: безготівкове перерахування на рахунок ТОВ «АВТОДОМ ХАРКІВ».

Розмір страхового відшкодування розраховано наступним чином:

45837,21 грн. (вартість відновлення автомобіля) - 5215,44 грн. (франшиза за умовами договору від страхової суми 1043088,00 грн.) = 40621,77 грн.

Крім того, позивачем затверджено Страховий акт № 00422528/доплата від 25.05.2021, згідно із яким у зв`язку із настанням 20.04.2021 страхового випадку, позивач вирішив здійснити виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в загальній сумі 7219,02 грн. наступним чином: безготівкове перерахування на рахунок ТОВ «АВТОДОМ ХАРКІВ».

Розмір страхового відшкодування розраховано наступним чином:

53056,23 грн. (вартість відновлення автомобіля) - 5215,44 грн. (франшиза за умовами договору від страхової суми 1043088,00 грн.) - 40621,77 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування за цим страховим випадком) = 7219,02 грн.

Позивачем здійснено виплату Страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 40621,77 грн. та в розмірі 7219,02 грн., що разом становить 47840,79 грн. та підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 217922 від 30.04.2021 і № 222493 від 26.05.2021.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.р.н. НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (відповідач у справі) згідно із Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/201999924 (згідно із відомостями з єдиної централізованої бази даних МТСБУ).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.р.н. НОМЕР_1 , згідно Полісу № ЕР/201999924 застрахована відповідачем, позивачем на адресу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» 19.05.2021 направлялася Заява № 30014 (вих. № 1384) на виплату страхового відшкодування (регресний платіж) в розмірі 40621,77 грн. в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування»

Відповідачем Заява № 30014 (вих. № 1384) на виплату страхового відшкодування (регресний платіж) отримана 31.05.2021, про що свідчить підпис уповноваженої особи Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 9763), проте залишена без відповіді та задоволення.

Також, на адресу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» 21.07.2021 позивачем направлялися за вих. № 2158 Доповнення до Заяви № 30014 на виплату страхового відшкодування (регресний платіж) в розмірі 7219,02 грн. в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування»

Відповідачем Доповнення за вих. № 2158 до Заяви № 30014 на виплату страхового відшкодування (регресний платіж) отримані 27.07.2021, про що свідчить підпис уповноваженої особи Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 277), проте також залишені без відповіді та задоволення.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 47840,79 грн. з урахуванням розміру франшизи, встановленої в Полісі № ЕР/201999924 (40621,77 грн. + 7219,02 грн.) - 0,00 грн. = 47840,79 грн.)

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0003891 від 28.09.2020 у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП) позивачем виплачено Страхувальнику ( ОСОБА_1 ) страхове відшкодування в розмірі 47840,79 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 217922 від 30.04.2021 і № 222493 від 26.05.2021.

Відповідно до ст., ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 ЦК України страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є заснованими на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/449/17.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.р.н. НОМЕР_1 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, застрахована у відповідача відповідно до Полісу № ЕР/201999924 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Матеріалами справи підтверджено вину водія транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 20.04.2021.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст., ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до Акту огляду транспортного засобу № 00422528 від 20.04.2021 та рахунків ТОВ «АВТОДОМ ХАРКІВ» № ADZN056662-03 від 28.04.2021 і № ADZN057729-01 від 20.05.2021 загальна вартість відновлення автомобіля «Volkswagen Tiguan Limited Edition TDI» д.р.н. НОМЕР_2 становить 53056,23 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження автомобіля «Volkswagen Tiguan Limited Edition TDI» д.р.н. НОМЕР_2 особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача. Розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля також підтверджений матеріалами справи.

Виплата позивачем страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 47840,79 грн. належним чином підтверджена наявними в матеріалах справи письмовими доказами, про які зазначалося раніше.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/201999924 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130000,00 грн., а франшиза становить 0,00 грн.

Отже, заявлена позивачем до стягнення сума страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності та з урахуванням розміру франшизи згідно із Полісом № ЕР/201999924 у сумі 47840,79 грн. є обґрунтованою.

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про стягнення 47840,79 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст. 86 ГПК України)

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, позов задовольняється повністю.

Що стосується витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1, 2 ч. 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 6000,00 грн., позивачем додано до матеріалів справи: копію Договору про надання правової допомоги № 1/20ю від 31.12.2020, укладеного з АБ «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт», копію Додатку № 1 від 19.08.2021 до Договору про надання правової допомоги № 1/20ю від 31.12.2020, розрахунок витрат на правову допомогу від 19.08.2021, копію рахунку № 132 від 19.08.2021, копію Ордеру на надання правової допомоги Серія АІ № 1083621 від 01.01.2021. Також, суду надано копію платіжного доручення № 2664 від 20.08.2021 на суму 6000,00 грн., що підтверджує понесення (оплату) позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги сумі 6000,00 грн.

Детальний опис робіт (наданих послуг) викладений в Акті надання послуг № 132 від 19.08.2021.

Клопотання від відповідача стосовно зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката до суду не надійшло.

За таких обставин, суд вважає понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. доведеними та підтвердженими.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача стягується сума 6000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст., ст. 123, 126, 129, 233, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», м. Київ до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», м. Запоріжжя про стягнення 47840,79 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації, задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ідентифікаційний код юридичної особи 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6, літ. В, ідентифікаційний код юридичної особи 20033533) 47840 (сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн. 79 коп. страхового відшкодування, 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 2207 (дві тисячі двісті сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне судове рішення складено « 01» листопада 2021 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.