РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.10.2021Справа № 910/9827/21

Господарський суд місті Києва у складі судді - Г. П. Бондаренко-Легких, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 910/9827/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТС Світондейл" (01103, м. Київ, вулиця Підвисоцького/Драгомирова, будинок 10/10, кімната 60-61)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Архісистеми" (03150, м. Київ, вул. Ямська, буд. 41, офіс 211)

Про стягнення заборгованості в розмірі 543 961, 09 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТС Світондейл" (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Архісистеми" (далі за текстом - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 543 961,09 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення умов договору поставки, не оплатив поставлений йому позивачем товар, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 451 908,04 грн. Також позивач просив суд стягнути з відповідача пеню за неналежне виконання умов договору в розмірі 10 400,08 грн, штраф 5% - 22 595,40 грн, штраф 10% - 45 190,80 грн, 20% річних 13 866,77 грн та судові витрати в розмірі 8 159,42 грн.

22.06.2021 Суд залишив позовну заяву без руху, надав позивачу п`яти денний строк для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

08.07.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заяви на виконання вимог ухвали від 22.06.2021, якими позивач усунув недоліки позовної заяви.

12.07.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

15.03.2021 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, був укладений Договір поставки № 15-03/21-02 (далі за текстом - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник на підставі заявки покупця передає покупцю будівельні, облицювальні та інші товари будівельного призначення (далі - товар), асортимент, кількість та ціна яких визначена у видаткових накладних, що надані постачальником та є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах договору.

Загальні асортимент, кількість та ціна товару визначаються у видаткових накладних або погодженій сторонами специфікації, що підписані уповноваженими представниками постачальника та покупця, скріплені печатками сторін та є невід`ємною частиною договору.

З умов п. 2.3. Договору датою поставки товару вважається дата прийому товару покупцем, що зазначається у відповідній видатковій накладній.

Згідно із п. 4.1. Договору загальна ціна договору складається з сум, вказаних у всіх видаткових накладних на товар, який поставлений покупцю протягом строку дії договору.

Постачальник вправі на власний розсуд надавати покупцю відстрочку оплати товару. У такому випадку дата оплати вказується у рахунку - фактурі та/або специфікації на товар. Якщо у рахунку - фактурі та/або специфікації не вказано про погодження відстрочки платежу, то покупець здійснює оплату протягом трьох календарних днів з моменту (дати) отримання таких рахунку - фактури та/або специфікації (п. 4.7. договору).

Відповідно до п. 6.2. договору у разі порушення покупцем строків оплати та/або отримання товару, він зобов`язаний сплатити на вимогу постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від вартості неоплаченого товару та/або неустойку у розмірі 0, 5 % від вартості невчасно отриманого товару за кожний день прострочення отримання товару.

У випадку прострочення покупцем оплати товару понад 15 календарних днів, постачальник вправі, крім пені, додатково стягнути з покупця штраф у розмірі 5 % вартості неоплаченого/несвоєчасно оплаченого товару.

У випадку прострочення покупцем оплати товару понад 30 календарних днів постачальник вправі, крім пені та штрафу за прострочення понад 15 календарних днів, додатково стягнути з покупця штраф у розмірі 10 % вартості неоплаченого/несвоєчасно оплаченого товару

Згідно п. 6.3. Договору у разі порушення покупцем строків оплати товару, він зобов`язаний сплатити постачальнику неустойку за користування чужими грошовими коштами в розмірі 20 % (двадцять) відсотків річних за кожен день прострочення оплати товару.

Пункт 5.1. Договору - цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині зобов`язань по оплаті товару - до повного їх виконання.

Позивач на виконання своїх зобов`язань згідно Договору 31.03.2021 здійснив поставку товару сукупною вартістю 451 908, 04 грн за видатковими накладними:

- №КВ34 від 31.03.2021 на суму 171 038, 15 грн;

- №КВ10 від 31.03.2021 на суму 280 869, 89 грн.

З урахуванням умов п. 4.7. Договору позивач надав відповідачеві відстрочку оплати товару в 21 день. Відтак, позивачем було встановлено строк оплати товару до 21.04.2021 про що було зазначено у видаткових накладних.

Видаткові накладні підписані та скріплені печатками сторін без зауважень щодо кількості та якості поставленого товару з боку відповідача, а також без заперечень щодо визначеного постачальником строку оплати.

Натомість, відповідач в строк до 21.04.2021 не здійснив оплату товару, чим порушив договірні зобов`язання.

Крім того, між сторонами було підписано Акт звірки взаєморозрахунків по стану за період з 01.01.2021-27.05.2021, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 451 908, 04 грн.

Позивач, стверджує, що ним направлялась на адресу відповідача претензія про сплату заборгованості, а також пені, штрафу у розмірі 5 % від вартості неоплаченого товару, додаткового штрафу у розмірі 10 % неоплаченого товару згідно п. 6.2. Договору, а також 20 % річних згідно п. 6.3. Договору. Втім, з долученого до позову рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №545 не можливо встановити кореспонденція якого змісту направлялась на адресу відповідача, з огляду на відсутність опису вкладення у лист.

Оскільки, відповідач всупереч домовленостям сторін не оплатив вартість поставленого товару в обумовлений строк, позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку суму основного боргу у розмірі 451 908, 04 грн, пеню у розмірі 10 400, 08 грн (абзац 1 п. 6.2. Договору), штраф у розмірі 5 % від вартості неоплаченого товару, що становить 22 595, 40 грн (абзац 2 п. 6.2. Договору), додатковий штраф у розмірі 10 % від вартості непоставленого товару (абзац 3 п. 6.2. Договору), що становить 45 190, 80 грн, неустойку за користування чужими коштами у розмірі 20 % річних за кожен день прострочення, що становить 13 866, 77 грн. Також позивач просить покласти на відповідача сплачений судовий збір.

II. Предмет позову.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сукупному розмірі 543 961, 09 грн, з яких: 451 908, 04 грн - основний борг, 10 400, 08 грн - пеня, 22 595, 40 грн - штраф у розмірі 5 %, 45 т190, 80 грн - додатковий штраф у розмірі 10 % від вартості непоставленого товару, 13 866, 77 грн - неустойка за користування чужими коштами у розмірі 20 % річних.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) Між сторонами було укладено Договір поставки №15-03/21-02 від 15.03.2021;

(2) Позивач на виконання умов Договору здійснив поставку товару 31.03.2021 сукупною вартістю 451 908, 04 грн за видатковими накладними:

- №КВ34 від 31.03.2021 на суму 171 038, 15 грн;

- №КВ10 від 31.03.2021 на суму 280 869, 89 грн.

(3) Керуючись умовами п. 4.7. Договору позивач надав відповідачеві відстрочку оплати товару, якою визначив строк оплати товару до 21.04.2021.

(4) Відповідач всупереч досягнутим домовленостям не здійснив оплату поставленого товару, а відтак не виконав грошове зобов`язання;

(5) Відповідач зобов`язаний оплатити вартість поставленого товару з урахуванням нарахованих позивачем сум в порядку п. 6.2. та 6.3. Договору, що в сукупному розмірі становить 543 961, 09 грн.

IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

12.07.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Означеною ухвалою, су запропонував відповідачеві надати до суду відзив впродовж 15 днів з дня вручення ухвали від 12.07.2021.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.07.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03150, м. Київ, вул. Ямська, буд. 41, офіс 211.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи поштового повернення ухвала суду від 12.07.2021 не була вручена представнику відповідача, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, ухвала суду від 12.07.2021 вважається врученою відповідачу 02.08.2021.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності та/або відсутності у відповідача обов`язку здійснити оплату вартості поставленого товару згідно видаткових накладних №КВ34 та №КВ10 від 31.03.2021.

Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті суду необхідно надати відповіді на наступні питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи мало місце передання позивачем та прийняття відповідачем товару згідно Договору у розмірі 451 908, 04 грн;

- який строк оплати товару був погоджений між сторонами;

- у випадку прийняття відповідачем товару без зауважень: чи мало місце порушення строків оплати вартості поставленого товару;

- чи обґрунтована заявлена позивачем сума до стягнення з урахуванням п. 4.7., 6.2., 6.3. Договору, а відтак чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якій частині.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

У відповідності до ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Також, відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити вартість товару. До відносин поставки неврегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З умов п. 2.3. Договору вбачається, що датою поставки товару вважаться дата прийому товару покупцем, що зазначається у відповідній видатковій накладній.

Судом встановлено, що видаткові накладні від 31.03.2021 №КВ34 та №КВ10 підписані сторонами без зауважень щодо кількості та якості поставленого товару.

Згідно із п. 4.1. Договору загальна ціна договору складається з сум, вказаних у всіх видаткових накладних на товар, який поставлений покупцю протягом строку дії договору.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що факт поставки товару позивачем 31.03.2021 в сукупному розмірі 451 908, 04 грн підтверджений належними та допустимими доказами, а саме первинними документами, що підтверджують факт здійснення господарської операції, якими є видаткові накладні №КВ34 та №КВ10.

Як зазначено судом вище, пунктом 4.7. Договору сторони погодили, що постачальник вправі на власний розсуд надавати покупцю відстрочку оплати товару. У такому випадку дата оплати вказується у рахунку - фактурі та/або специфікації на товар. Якщо у рахунку - фактурі та/або специфікації не вказано про погодження відстрочки платежу, то покупець здійснює оплату протягом трьох календарних днів з моменту (дати) отримання таких рахунку - фактури та/або специфікації (п. 4.7. договору).

Матеріали справи не містять рахунків-фактур або специфікацій до договору. Натомість, при підписані спірних видаткових накладних позивачем було надано відповідачеві відстрочку оплати товару на 21 день, та зазначено, що відповідач повинен оплатити товар до 21.04.2021. Про узгодження строку оплати до 21.04.2021 відповідач не заперечував, про що свідчить наявність підпису відповідальної особи відповідача на накладних та відсутність в матеріалах справи доводів відповідача щодо протилежного.

Окрім того, в матеріалах справи міститься підписаний позивачем та відповідачем Акт звірки взаєморозрахунків по стану за період з 01.01.2021-27.05.2021, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 451 908, 04 грн., що відповідає сумі позовних вимог в частині стягнення основного боргу за Договором.

Суд зазначає, що згідно позиції Верховного Суду викладеної в постановах від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 - акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

В даному випадку, з огляду на те, що поданий позивачем кінцевий Акт звірки взаєморозрахунків містить інформацію, що підтверджується видатковими накладними, а також те, що акт підписаний уповноваженими особами сторін та скріплений печатками, суд дійшов висновку, що зазначений акт підтверджує факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем та суму такої заборгованості визнано відповідачем по справі, про що свідчить відповідний підпис уповноваженої особи відповідача та проставлена печатка підприємства на самому акті.

Суд приходить до висновку, що відповідачем не заперечується визначений позивчаем строк оплати товару та такий строк настав. За таких обставин, відповідач зобов`язаний був здійснити оплату поставленого товару сукупною вартістю 451908, 04 грн в строк до 21.04.2021 (включно). Втім, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вартості поставленого товару, а відтак і виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань, та відповідач доказів протилежного суду не надав, твердження позивача у встановлений ГПК України спосіб не спростував, з огляду на що, суд вважає доведеним факт не виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати поставленого товару, а позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати вартості поставленого товару, позивач нараховує відповідачу пеню у розмірі 10 400, 08 грн (абзац 1 п. 6.2. Договору), штраф у розмірі 5 % від вартості неоплаченого товару, що становить 22 595, 40 грн (абзац 2 п. 6.2. Договору), додатковий штраф у розмірі 10 % від вартості непоставленого товару (абзац 3 п. 6.2. Договору), що становить 45 190, 80 грн, неустойку за користування чужими коштами у розмірі 20 % річних за кожен день прострочення, що становить 13 866, 77 грн.

Як встановлено, судом вище відповідно до п. 6.2. договору у разі порушення покупцем строків оплати та/або отримання товару, він зобов`язаний сплатити на вимогу постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від вартості неоплаченого товару та/або неустойку у розмірі 0, 5 % від вартості невчасно отриманого товару за кожний день прострочення отримання товару.

У випадку прострочення покупцем оплати товару понад 15 календарних днів, постачальник вправі, крім пені, додатково стягнути з покупця штраф у розмірі 5 % вартості неоплаченого/несвоєчасно оплаченого товару.

У випадку прострочення покупцем оплати товару понад 30 календарних днів постачальник вправі, крім пені та штрафу за прострочення понад 15 календарних днів, додатково стягнути з покупця штраф у розмірі 10 % вартості неоплаченого/несвоєчасно оплаченого товару

Згідно п. 6.3. Договору у разі порушення покупцем строків оплати товару, він зобов`язаний сплатити постачальнику неустойку за користування чужими грошовими коштами в розмірі 20 % (двадцять) відсотків річних за кожен день прострочення оплати товару.

Суд, дослідивши проведені позивачем розрахунки заявлених сум до стягнення встановив, що позивач, обраховуючи розмір пені та 20 % річних, не вірно визначив початки боргових періодів, а саме не врахував положення ч. 5 ст. 254 ЦК України та визначив початок нарахування з 21.04.2021 (тобто в останній день строку оплати), а не з 22.04.2021.

Пунктом 1.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність про порушення грошових зобов`язань" господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому, суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Суд, провівши власний розрахунок пені та 20 % річних за допомогою ІПС «Ліга:Закон» за період з 22.04.2021 по 15.06.2021 (кінцева дата розрахунку, що визначена позивачем), дійшов до висновку, що дійсна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача становить 10 214, 36 грн (а не 10 400, 08 грн), а 20 % річних - 13 619, 15 грн (а не 13 866, 77 грн), з огляду на що, суд задовольняє позовні вимоги в цій частині у розмірах, що визначені судом.

При цьому, здійснивши перевірку визначених позивачем в порядку п. 6.2. Договору розміру штрафів, суд встановив, що заявлені позивачем суми до стягнення в цій частині є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню у розмірах, що визначені позивачем, а саме: 22 595, 40 грн штраф у розмірі 5 % від вартості неоплаченого товару (абзац 2 п. 6.2. Договору), 45 190, 80 грн додатковий штраф у розмірі 10 % від вартості непоставленого товару (абзац 3 п. 6.2. Договору).

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 ст. 129 ГПК судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За таких обставин, у зв`язку тим, що спір виник внаслідок порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань, факт чого встановлений судом вище, суд покладає сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви на відповідача.

Керуючись 13, 73-77, 86, 129, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС Світондейл» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Архісистеми» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БК «Архісистеми» (03150, м. Київ, вул. Ямська, буд. 41, офіс 211; ідентифікаційний код: 42050195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС Світондейл» (01103, м. Київ, вулиця Підвисоцького/Драгомирова, будинок 10/10, кімната 60-61; ідентифікаційний код: 32046030) 451908,04 (чотириста п`ятдесят одну тисячу дев`ятсот вісім) грн 04 (чотири) коп. - основного боргу, 10214,36 (десять тисяч двісті чотирнадцять) грн 36 (тридцять шість) коп. - пені, 22959,40 (двадцять дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн 40 (сорок) коп. - штрафу у розмірі 5 % від вартості неоплаченого товару, 45190,80 (сорок п`ять тисяч сто дев`яносто) грн 80 (вісімдесят) коп. - штрафу у розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару, 13619,15 (тринадцять тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн 15 (п`ятнадцять) коп. - 20 % річних, а також 8159,42 (вісім тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн 42 (сорок дві) коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 185, 72 грн пені та 247,62 грн 20 % річних відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких