ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2021 р. м. Рівне

Справа № 918/437/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Приватного підприємства "ВІП-Кристал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Пласт"

про стягнення коштів у сумі 399 642 грн 84 коп.,

у судове засідання учасники справи не з`явилися.

Відповідно до частини 3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер MAP626XI120544554.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2021 року Приватне підприємство "ВІП-Кристал" (далі - Підприємство, позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Пласт" (далі - Товариство, відповідач) про стягнення коштів у сумі 399 642 грн 84 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 1 серпня 2019 року між Підприємством та Товариством було укладено договір постачання № 1. На виконання умов договору Підприємством було попередньо оплачено вартість поставки товару в сумі 399 642 грн 84 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 17 червня 2020 року № 30579 на суму 180 079 грн 00 коп., від 19 червня 2020 року № 30585 на суму 50 000 грн 00 коп., від 12 серпня 2020 року № 30724 на суму 25 000 грн 00 коп. та від 12 серпня 2020 року № 30725 на суму 144 563 грн 84 коп. Однак, в порушення умов, укладеного між сторонами договору, відповідач прийняті на себе зобов`язання з поставки товару не виконав. Товар поставлено не було. Відтак позивач вимагає від відповідача повернення суми попередньої оплати.

Ухвалою суду від 7 червня 2021 року позовну заяву Підприємства від 31 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі документами задоволено частково та розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи призначено на 5 липня 2021 року.

16 червня 2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками від 11 червня 2021 року (т. 1 а.с. 54-61), в якому останній просить відмовити в позові в повному обсязі. Зокрема відповідач зазначає, що на виконання умов договору, після узгодження відповідної номенклатури продукції, відповідач виставив позивачу для оплати рахунок № 95 від 17 червня 2020 року на суму 230 079 грн 00 коп. Після повної оплати, відповідач поставив позивачу продукцію на умовах, визначених договором, що підтверджується видатковою накладною № 81 від 30 червня 2021 року. Також відповідач зазначає, що позивач повторно здійснив замовлення в телефонному режимі, яке було відображено в рахунку № 140 від 4 серпня 2020 року на сум 169 563 грн 84 коп., який позивач оплатив двома платежами. Після оплати відповідач поставив продукцію в повному обсязі, доказом чого є видаткова накладна № 130 від 13 серпня 2020 року. Як зазначає відповідач, позивач прийняв продукцію без будь-яких зауважень по якості та кількості, про що свідчить печатка Підприємства та підпис уповноваженої особи на вищевказаних видаткових накладних. Також відповідач зазначає, що відсутність заборгованості Товариства перед Підприємством підтверджується і актом звірки взаємних розрахунків, в якому станом на жовтень 2020 року за даними бухгалтерського обліку позивача та відповідача заборгованість відсутня. Відтак, відповідач зазначає, що оскільки поставив позивачу товар на суму передоплати, здійснену Підприємством, то відповідно у позивача відсутнє право вимагати повернення суми попередньої оплати. До відзиву на позовну заяву Товариством долучено копію видаткової накладної від 30 червня 2020 року № 81 на суму 230 079 грн 00 коп., копію видаткової накладної від 13 серпня 2020 року № 130 на суму 169 563 грн 84 коп., копію акту звірки взаємних розрахунків за період грудень 2019 р. - жовтень 2020 р. між Товариством та Підприємством за договором поставки, а також докази надіслання відзиву на позовну заяву позивачу.

Ухвалою суду від 5 липня 2021 року розгляд справи відкладено на 19 липня 2021 року.

14 липня 2021 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 14.07.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з додатками (т. 1 а.с. 105-108).

Ухвалою суду від 15 липня 2021 року заяву представника Товариства від 14.07.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

15 липня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява від 12 липня 2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з додатками (т. 1 а.с. 112-116). До зазначеної заяви представником відповідача долучено оригінал видаткової накладної від 30 червня 2020 року № 81, оригінал видаткової накладної від 13 серпня 2020 року № 130, оригінал акту звірки взаємних розрахунків за період грудень 2019 р. - жовтень 2020 р. між Товариством та Підприємством за договором поставки, а також докази надіслання заяви позивачу.

Ухвалою суду від 16 липня 2021 року у задоволенні заяви представника Товариства від 12 липня 2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

19 липня 2021 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи з додатками (т. 1 а.с. 120-122).

Також 19 липня 2021 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання від 19 липня 2021 року про поновлення строку на подання відповіді на відзив, в якому останній просив поновити пропущений строк на подачу відповіді на відзив з моменту ознайомлення з матеріалами справи (т. 1 а.с. 123).

Ухвалою суд від 19 липня 2021 року продовжено Підприємству строк на подання відповіді на відзиву та зобов`язано останнє подати до суду відповідь на відзив до 26 липня 2021 року включно. Одночасно вказаною ухвалою справу № 918/437/21 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30 серпня 2021 року.

26 липня 2021 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про призначення експертизи від 26.07.2021 р. (т. 1 а.с. 137-138)

Також 26 липня 2021 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про призначення почеркознавчої експертизи від 20.07.2021 р. (т. 2 а.с. 140-141).

Крім того 26 липня 2021 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив з додатками від 20 липня 2021 року (т. 1 а.с. 144-147), в якій останній позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зокрема представник позивача зазначає, що Підприємство продукцію на підставі видаткової накладної від 30 червня 2020 року № 81 на суму 230 079 грн 00 коп. та видаткової накладної від 13 серпня 2020 року № 130 на суму 169 563 грн 84 коп. не отримувало, а зазначені видаткові накладні директором Підприємства не підписувалися. Представник позивача зазначає, що можливі ознаки підробки документів.

30 липня 2021 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив з додатками від 30.07.2021 р. (т. 1 а.с. 149-156), якій останній зазначає, що сторони зобов`язання за договором від 1 серпня 2019 року № 91 виконали в повному обсязі, а саме, позивач оплатив та прийняв товар, а факт щодо виконання Товариством обов`язку з поставки товару належним чином доведено та документально підтверджено і позивачем не спростовано. Як зазначає представник відповідача, останнім долучено до матеріалів справи акт звірки, який свідчить про відсутність заборгованості станом на 31 жовтня 2020 року за даними як відповідача, так і позивача. Також представник відповідача зазначає, що справжність підпису на акті звірки позивач не оспорює. Відтак, як зазначає представник відповідача, директор Підприємства підписавши акт звіряння взаєморозрахунків, визнав відсутність заборгованості Товариства станом на 31 жовтня 2020 року.

16 серпня 2021 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про витребування доказів з додатками (т.1 а.с. 157-167). У клопотанні про витребування доказів представник відповідача просив поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вектор-Пласт" строк на подання доказів та строк на подання клопотання про витребування доказів та витребувати у Приватного підприємства "ВІП-Кристал":

- фінансовий звіт Приватного підприємства "ВІП-Кристал" за звітний період червень 2020 року - червень 2021 року (третій, четвертий квартали 2020 року та перший, другий квартал 2021 року);

- податкову декларацію Приватного підприємства "ВІП-Кристал" з податку на додану вартість з додатками за всі звітні періоди за звітний період червня 2020 року по червень 2021 року;

- загальну оборотно-сальдову відомість по Приватному підприємству "ВІП-Кристал" (в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку: 20 (Виробничі запаси в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку: 28 (Товари в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку: 36 (Розрахунки з вітчизняними та іноземними покупцями та замовниками в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку: 37 (Розрахунки з різними дебіторами в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку: 63 (Розрахунки з вітчизняними та іноземними постачальниками та підрядниками в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року.

17 серпня 2021 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 16.08.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з додатками (т. 1 а.с.169-173).

18 серпня 2021 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява від 17 серпня 2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т. 1 а.с. 175).

Ухвалою суду від 28 серпня 2021 року у задоволенні заяви представника Товариства від 16.08.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою суду від 28 серпня 2021 року у задоволенні заяви представника Підприємства від 17 серпня 2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року підготовче засідання відкладено на 13 вересня 2021 року. Також відкладено вирішення клопотань про призначення експертизи та витребування доказів.

1 вересня 2021 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 01.09.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з додатками (т. 1 а.с. 189-192).

Ухвалою суду від 2 вересня 2021 року заяву представника Товариства від 01.09.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

6 вересня 2021 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 6 вересня 2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з додатками (т. 1 а.с. 196-200).

Ухвалою суду від 7 вересня 2021 року заяву представника Підприємства від 6 вересня 2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року поновлено відповідачу пропущений процесуальний строк для подання доказів та строк на подання клопотання про витребування доказів. Клопотання представника відповідача від 16.08.2021 р. про витребування доказів задоволено та витребувано у Підприємства:

- фінансовий звіт Приватного підприємства "ВІП-Кристал" за звітний період червень 2020 року - червень 2021 року (третій, четвертий квартали 2020 року та перший, другий квартал 2021 року);

- податкову декларацію Приватного підприємства "ВІП-Кристал" з податку на додану вартість з додатками за всі звітні періоди за звітний період червня 2020 року по червень 2021 року;

- загальну оборотно-сальдову відомість по Приватному підприємству "ВІП-Кристал" (в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку: 20 (Виробничі запаси в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку: 28 (Товари в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку: 36 (Розрахунки з вітчизняними та іноземними покупцями та замовниками в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку: 37 (Розрахунки з різними дебіторами в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку: 63 (Розрахунки з вітчизняними та іноземними постачальниками та підрядниками в розгорнутому вигляді) за всі місяці починаючи з червня 2020 року по червень 2021 року. Зазначені докази необхідно було надати до 23.09.2021 р. Одночасно вказаною ухвалою строк підготовчого провадження у даній справі продовжено на 30 днів до 17 жовтня 2021 року включно, а підготовче засідання відкладено на 27 вересня 2021 року.

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року у задоволенні клопотань Приватного підприємства "ВІП-Кристал" про призначення почеркознавчої експертизи відмовлено. Підготовче засідання відкладено на 11 жовтня 2021 року. Одночасно вказаною ухвалою повторно витребувано у Приватного підприємства "ВІП-Кристал" додаткові докази.

Після підготовчого засідання, 27 вересня 2021 року від Підприємства на адресу суду надійшли заяви про відкладення розгляду справи від 22 вересня 2021 р. з додатками (т. 1 а.с. 223-226, а.с. 229-231).

6 жовтня 2021 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 06.10.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з додатками (т. 1 а.с. 235-238).

Ухвалою суду від 7 жовтня 2021 року заяву представника Товариства від 06.10.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 18 жовтня 2021 року.

18 жовтня 2021 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 12.10.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з додатками (т. 2 а.с. 5-8).

Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Пласт" від 13.10.2021 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

У судове засідання 18 жовтня 2021 року позивач не з`явився, про дату, час і місце даного засідання повідомлявся належним чином. В той час, про причини неявки суд не повідомив.

Крім того, відповідач у судове засідання 18 жовтня 2021 року також не з`явися, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа представнику Товариства (т. 1 а.с. 255). В той час, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

У судовому засіданні 18 жовтня 2021 року судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

1 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вектор-Пласт" (далі - Постачальник) та Приватним підприємством "ВІП-Кристал" (далі - Покупець) укладено договір постачання № 91 (далі - Договір, т. 1 а.с. 14-17).

Предметом Договору є встановлення і врегулювання відносин між Постачальником і Покупцем у виконанні Постачальником обов`язку щодо передачі (поставки) в порядку і на умовах, встановлених цим Договором, у власність Покупця замовленої ним продукції, а також у зустрічному виконанні Покупцем своїх обов`язків щодо прийняття цієї продукції та оплати за неї Постачальникові відповідно до умов цього Договору (п.1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору визначено, що під продукцією, що підлягатиме поставці відповідно до умов цього Договору, слід розуміти профіль, продукцію ПВХ, скло, будівельні матеріали, супутнє приладдя та іншу продукцію, яка визначається відповідно до умов цього Договору (далі - товар).

Відповідно до п. 2.1. Договору товар передається (поставляється) Покупцю Постачальником:

на підставі та у відповідності з попереднім замовленням Покупця, що здійснюється останнім на умовах, встановлених п. 2.2. цього Договору;

окремими партіями у кількості та асортименті відповідно до замовлення Покупця, здійсненого на умовах п. 2.2. цього Договору;

у вартості, яка зазначається у рахунках та накладних (як щодо кожної асортиментної позиції товару, так і щодо кожної його партії);

у встановлені відповідно до умов цього Договору строки протягом дії цього Договору;

на умовах "EWX" (згідно із Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати "ІНКОТЕРМС 2010"). Місцем поставки за цим Договором є склад Постачальника, який знаходиться за адресою: вул. Будівельників, 1, м. Рівне.

Згідно п. 2.2. Договору ініціювання поставки кожної партії товару відбувається за попереднім замовленням Покупця, здійсненим в телефонному режимі шляхом оформлення ним письмової заявки, направленої на електронну адресу Постачальника.

У відповідності до п. 2.3. Договору замовлення Покупця, яке здійснюється ним в телефонному режимі, приймається Постачальником шляхом відображення необхідної інформації в Рахунку-фактурі (Рахунку на оплату), що направляється на електронну адресу Покупця.

Пунктом 2.4. Договору сторони погодили, що товар поставляється (передається) Покупцю на умовах 100% передоплати товару.

Товар передається Постачальником уповноваженому Покупцем представнику, повноваження якого документально підтверджені. Постачальник має право відмовити у передачі (поставці) товару для Покупця тій особі, документи щодо якої та реквізити яких не відповідатимуть інформації, отримані попередньо від Покупця на умовах цього Договору (п. 2.5. Договору).

Згідно п. 2.6. Договору товар вважається переданим Постачальником Покупцю та прийнятим Покупцем від Постачальника з моменту підписання сторонами видаткових накладних.

Відповідно до п. 2.7. Договору право власності на товар виникає у Покупця з моменту фактичної передачі (поставки) Постачальником товару та документів уповноваженій особі Покупця.

Ціна за кожну асортименту позицію товару, що поставляється Покупцеві, встановлюється відповідно до діючих цін Постачальника, з якими Покупець був ознайомлений відповідно до умов цього Договору (п. 3.1. Договору).

Ціна товару включає в себе вартість упаковки/тари (п. 3.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору при здійсненні Покупцем замовлення в телефонному режимі умови платежу відображаються Постачальником в рахунку-фактурі (рахунках на оплату) та вважаються узгодженими, якщо протягом 2-х робочих днів з моменту отримання Покупцем на умовах цього Договору рахунку-фактури (рахунків) Постачальник не отримає від Покупця будь-яких письмових заперечень щодо нього. В такому разі Постачальник поставляє товар за ціною та на умовах проведення платежу за його поставку, що вказані у рахунку-фактурі (рахунках-фактурі), направлені на електронну адресу Покупця, а Покупець зобов`язується сплатити Постачальникові зазначену у отриманому ним від Постачальника рахунку-фактурі (рахунках-фактурі) вартість товару та провести цей платіж на умовах, вказаних у цьому рахунку-фактурі (рахунках).

Покупець зобов`язаний здійснити платіж протягом 3-х робочих днів з дати отримання від Постачальника рахунку-фактури електронною поштою (п. 3.6. Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору за недотримання умов даного Договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2019 року (п. 7.1. Договору).

Пунктом 7.2. Договору визначено, що в разі, якщо за тридцять днів до закінчення строку дії Договору жодна сторона не виявить бажання розірвати його, то дія Договору автоматично продовжується на один рік та тих же умовах.

Відповідно до п. 7.3. Договору закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання своїх обов`язків.

Всі спори, які виникають між сторонами з приводу виконання умов Договору, вирішуються шляхом переговорів, а в разі недосягнення згоди - передаються на розгляд в господарський суд згідно з чинним законодавством України (п. 8.1. Договору).

17 червня 2020 року Товариством виставлено рахунок на оплату № 95 на загальну суму 230 079 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 21-21).

На виконання умов Договору Підприємством було оплачено вартість поставки товару згідно вказаного вище рахунку двома платежами, що підтверджується платіжними дорученнями від 17 червня 2020 року № 30579 на суму 180 079 грн 00 коп. та від 19 червня 2020 року № 30585 на суму 50 000 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 24-25).

4 серпня 2020 року Товариством виставлено рахунок на оплату № 140 на загальну суму 169 563 грн 84 коп. (т. 1 а.с. 23).

На виконання умов Договору Підприємством було оплачено вартість поставки товару згідно вказаного вище рахунку двома платежами, що підтверджується платіжними дорученнями від 12 серпня 2020 року № 30724 на суму 25 000 грн 00 коп. та від 12 серпня 2020 року № 30725 на суму 144 563 грн 84 коп. (т. 1 а.с. 26-27).

Стверджуючи, що в порушення умов договору та закону відповідач прийняті на себе зобов`язання з поставки товару не виконав позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми попередньої оплати.

Враховуючи предмет позову, Підприємство зобов`язане довести, що відповідач - Товариство, не виконало умови договору постачання від 1 серпня 2019 року № 91 в частині поставки товару, і що в останнього виникло зобов`язання з повернення суми попередньої оплати в розмірі 399 642 грн 84 коп.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Пунктом 2.6. Договору передбачено, що товар вважається переданим Постачальником Покупцю та прийнятим Покупцем від Постачальника з моменту підписання сторонами видаткових накладних.

Як доказ виконання умов договору постачання від 1 серпня 2019 року № 91 в частині поставки Товару позивачу відповідач надав суду належним чином завірені копії видаткових накладних від 30 червня 2020 року № 81 та від 13 серпня 2020 року № 130, в яких, зокрема, зазначено що Постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор-Пласт" передав, а Покупець - Приватне підприємство "ВІП-Кристал" отримало товар на загальну суму 399 642 грн 84 коп. (згідно видаткової накладної від 30 червня 2020 року № 81 на суму 230 079 грн 00 коп. з ПДВ., згідно видаткової накладної від 13 серпня 2020 року № 130 на суму 169 563 грн 84 коп. з ПДВ).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" (далі по тексту Закон). Відповідно до статті 1 Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

За приписами статті 2 Закону цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, з огляду на зазначене, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність господарської операції можуть бути виключно первинні документи, складені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Видаткові накладні від 30 червня 2020 року № 81 та від 13 серпня 2020 року № 130, які надані відповідачем в якості доказу поставки товару позивачу, оформлені відповідно до положень чинного законодавства, містять відомості про господарську операцію між позивачем і відповідачем, зокрема, назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; підписи осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, які брали участь у здійсненні господарської операції у графах "від постачальника" та "отримав (ла)". Видаткові накладні від 30 червня 2020 року № 81 та від 13 серпня 2020 року № 130 скріплені печаткою позивача - Підприємства.

Суд зазначає, що відомості, які зазначені у видаткових накладних від 30 червня 2020 року № 81 та від 13 серпня 2020 року № 130 щодо постачальника, одержувача, кількісних та вартісних показників товару, що постачається відповідають таким показникам, які вказані у рахунках на оплату від 17 червня 2020 року № 95 та від 4 серпня 2020 року № 140, виставлених відповідно до умов договору постачання від 1 серпня 2019 року № 91, укладеному між позивачем та відповідачем.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що Підприємство продукцію на підставі видаткової накладної від 30 червня 2020 року № 81 на суму 230 079 грн 00 коп. та видаткової накладної від 13 серпня 2020 року № 130 на суму 169 563 грн 84 коп. не отримувало, а зазначені видаткові накладні директором Підприємства не підписувалися. На думку позивача можливі ознаки підробки документів.

У постанові № 916/922/19 Касаційний господарський суд у складі Верховного суду зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця).

Однак, в той же час у п. 7.7 вказаної постанови Касаційний господарський суд у складі Верховного суду зазначає, що встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа. Далі касаційний суд зазначає, що з`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій (тобто чи співпадає така особа з відповідачем у даній справі, чи ні). Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 р. у справі № 910/6216/17 та від 5 грудня 2018 року у справі № 915/878/16 .

Касаційний суд відмічає, що при цьому, у постанові від 20.12.2018 р. у справі № 910/19702/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Суд зазначає, що позивач не надавав суду доказів того, що його печатка була загублена ним, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

Отже господарський суд констатує, що відтиск печатки позивача на видаткових накладних від 30 червня 2020 року № 81 та від 13 серпня 2020 року № 130 є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними, накладні складені у відповідності до вимог закону і, відповідно, є підтвердженням господарської операції між позивачем та відповідачем.

Приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач, на виконання умов договору постачання від 1 серпня 2019 року № 91 за видатковими накладними від 30 червня 2020 року № 81 та від 13 серпня 2020 року № 130 поставив позивачу товар на суму передоплати, здійснену позивачем, то, відповідно, у позивача відсутнє право вимагати повернення суми попередньої оплати.

Оригінали видаткових накладних від 30 червня 2020 року № 81 та від 13 серпня 2020 року № 130 судом також досліджувалися, оскільки були долучені відповідачем до матеріалів справи.

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків за період грудень 2019 р. - жовтень 2020 р. між Товариством та Підприємством за договором поставки, який відображає, що товар на суму 230 079 грн 00 коп. згідно видаткової накладної від 30.06.2020 р. № 81 був поставлений (зокрема в акті зазначено реалізація (81 від 30.06.2020) - 230 079 грн 00 коп.). Також в акті відображено, що товар на суму 169 563 грн 84 коп. згідно видаткової накладної від 13.08.2020 р. № 130 був поставлений (зокрема в акті зазначено реалізація (130 від 13.08.2020) - 169 563 грн 84 коп.).

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості.

Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Подібні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 08.05.2018 у справі № 910/16725/17, від 17.10.2018 у справі № 905/3063/17 та від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, на які посилається скаржник у касаційній скарзі.

Акт звірки взаємних розрахунків за період грудень 2019 р. - жовтень 2020 р. зі сторони Підприємства підписаний директором, зі сторони Товариства - також директором, їхні підписи скріплені печатками юридичних осіб.

Судом з матеріалів справи встановлено, що справжність підпису на акті звірки позивач не оспорює.

Таким чином, директор Підприємства підписавши акт звірки взаємних розрахунків, визнав, що станом на жовтень 2020 року товар за видатковими накладними від 30 червня 2020 року № 81 на суму 230 079 грн 00 коп. та від 13 серпня 2020 року № 130 на суму 169 563 грн 84 коп. був поставлений.

Відтак Підприємство не довело належними та допустимими доказами факту невиконання умов договору постачання від 1 серпня 2019 року № 91 зі сторони Товариства в частині поставки товару.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "ВІП-Кристал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Пласт" про стягнення коштів у сумі 399 642 грн 84 коп.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У позовній заяві Підприємством наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, згідно яких позивач вказав, що поніс витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору за подання даного позову в розмірі 5 995 грн 64 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову, Підприємством, заявляючи вимогу про стягнення коштів, було сплачено 5 995 грн 64 коп. судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28 жовтня 2021 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (02094, м. Київ, вул. Магніторська, буд. 1-І);

3 - відповідачу (33016, м. Рівне, вул. Будівельників, буд. 1).