ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

26 жовтня 2021 року м.Тернопіль Справа №921/502/21
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув матеріали справи

за позовом: Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД, м.Київ

до відповідача: Комунального підприємства Тернопільської обласної ради Тернопільська обласна аптека №78, м.Тернопіль

про стягнення 333871,48грн

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

Обставини справи.

Позивач Спільне українсько-естонське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД, м.Київ звернувся 30.07.2021 (згідно з накладною на поштове відправлення №087) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Комунального підприємства Тернопільської обласної ради Тернопільська обласна аптека №78, м.Тернопіль, про стягнення 278226,23грн основного боргу та 55645,25грн нарахованих відсотків за користування чужими грошовими коштами з підстав неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань за договором №917 від 12.09.2020.

12.10.2021 позивачем подано заяву без номеру від 11.10.2021 (вх.№8348 від 12.10.2021) про закриття провадження у справі у зв`язку відсутністю предмету спору, посилаючись на добровільну сплату відповідачем суми основного боргу та зазначено про відмову від вимог в частині стягнення 55645,25грн нарахованих відсотків.

26.10.2021 від позивача надійшла заява без номеру від 26.10.2021 (вх.№8683 від 26.10.2021) про закриття провадження у справі в частині стягнення 278226,23грн основного боргу, котру обґрунтовано фактом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 241639,70грн на підставі угоди від 19.10.2021; оплати відповідачем грошових коштів в сумі 12301,75грн та повернення товару на суму 24284,78грн, та про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 55645,25грн відсотків за користування чужими грошовими коштами, враховуючи відмову позивача від позову в цій частині вимог. Водночас, позивач просить суд здійснити розподіл судових витрат.

Відповідач відзиву на позов не надав; про дату час та місце розгляду справи, а також про встановлені судом процесуальні строки для подання заяв по суті спору був повідомлений належним чином. Натомість, 26.10.2021 від нього надійшло клопотання без номеру від 26.10.2021 (вх.№8682) про розгляд справи без його участі. Просив суд задовольнити подане позивачем клопотання про закриття провадження у справі.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до Витягу з Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 позовну заяву без номеру від 16.07.2021 (вх.№559 від 03.08.2021) Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД розподілено на розгляд судді Андрусик Н.О.

Ухвалою суду від 09.08.2021 дану позовну заяву залишено без руху з підстав, визначених п.3 ч.3 ст.162 та п.1 ч.1 ст.163, ч.1ст.174 Господарського процесуального кодексу України, та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали від 09.08.2021 для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 23.09.2021, яке, з урахуванням клопотання відповідача без номеру від 22.09.2021 (вх.№7790), відкладалося на 12.10.2021, а згодом, для надання можливості позивачу подати докази на підтвердження обставин відсутності заборгованості, котрі наведено у заяві про закриття провадження у справі, в підготовчому засіданні оголошувалася перерва до 26.10.2021.

В підготовче засідання 26.10.2021 представники сторін не з`явилися.

Мотиви, з яких виходив суд, постановляючи ухвалу.

Згідно частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 вищевказаної норми процесуального права передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У відповідності до положень статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

З правового аналізу приписів статті 191 Господарського процесуального кодексу України суд доходить висновку, що підставами для відмови господарським судом у задоволенні заяви про відмову від позову можуть бути: представник відповідної сторони обмежений у повноваженнях на вчинення процесуальної дії (відмови від позову); відмова позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, суперечить інтересам особи, яку він представляє.

При цьому, суд враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду №925/2151/14 від 17.04.2019, де зазначено, що положеннями статті 191 Господарського процесуального кодексу України не передбачено такої підстави для відмови у задоволенні заяви про відмову від позову як у зв`язку з її недостатньою обґрунтованістю.

Аналізуючи подану позивачем заяву без номеру від 26.10.2021 (вх.№8683 від 26.10.2021) про відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення 55645,25грн відсотків за користування чужими грошовими коштами у даній справі судом встановлено, що таку заяву підписано генеральним директором підприємства Гуцалом Ігорем Михайловичем, що діє на підставі Статуту; матеріали справи не містять доказів щодо обмеження його у повноваженнях, в тому числі щодо підписання заяви про відмову від позову (повністю або частково).

Тобто, позивач фактично реалізував надане йому право на відмову від позовних вимог, передбачене положеннями статті 191 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, суд враховує, що відмова позивача від частини позову в даному випадку не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про задоволення заяви позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову в частині вимог про стягнення з відповідача 55645,25грн відсотків за користування чужими грошовими коштами на підставі п.4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, у поданій заяві без номеру від 26.10.2021 (вх.№8683 від 26.10.2021) позивач вказує на те, що спір між сторонами в частині заявлених позовних вимог, котрі є предметом спору у справі №921/502/21 про стягнення 278226,23грн основного боргу на даний час відсутній, оскільки після відкриття провадження у справі: 1) 19.10.2021 між сторонами укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої зобов`язання відповідача у справі по оплаті позивачу товару на суму 241639,70грн відповідно до умов договору поставки №917 від 12.09.2020 є припиненими (п.п.1.2, 1.3, 2, 6 угоди від 19.10.2021); відповідачем оплачено товар на суму 12301,75грн на підставі платіжного доручення №10766 від 11.10.2021; відповідачем повернуто позивачу частину товару на суму 24284,78грн (241639,70+12301,75+24284,78=278226,23).

З огляду на наведені обставини, борг між сторонами за договором поставки №917 від 12.09.2021 на суму 278226,23грн відсутній, тому спираючись на ч.2 ст.231 ГПК України, позивач просить суд закрити провадження у даній справі в цій частині вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору.

З цього приводу суд зазначає наступне.

У статті 231 Господарського процесуального кодексу України міститься вичерпний перелік підстав, з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як зазначалося вище, закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Встановлено, що відповідачем шляхом укладення правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог, сплати боргу, повернення товару, суму заборгованості в розмірі 278226,23грн за договором поставки №917 від 12.09.2020 погашено, відтак доводи позивача про те, що у даній справі відсутній предмет спору щодо суми основного боргу є підтвердженими документально, відповідачем не заперечуються, тому суд закриває провадження у справі в цій частині позову.

Суд звертає увагу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч.3 ст.231 ГПК України).

Щодо судового збору.

Закриваючи провадження у справі суд у відповідній ухвалі вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету тощо (ч.4 ст.231 ГПК України).

Згідно частини 2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розмір сплаченого позивачем судового збору у даній справі відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається із матеріалів справи позивачем за подання позовної заяви до Комунального підприємства Тернопільської обласної ради Тернопільська обласна аптека №78 про стягнення 333871,48грн було сплачено судовий збір у розмірі 5008,07грн, що підтверджується платіжним дорученням №60571 від 28.07.2021 та Випискою пор зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, наданою суду 29.07.2021 територіальним органом Державної казначейської служби України.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України, суд, під час вирішення питання про розподіл судових витрат враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 9 ст. 129 ГПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки у даному випадку спір доведено до судового розгляду через неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних обов`язків в частині своєчасної та повної оплати переданого у власність товару, тому судовий збір в частині позовних вимог про стягнення 278226,23грн, що становить 4173,39грн (278226,23х1,5%) суд покладає на відповідача у справі.

Щодо судового збору в частині стягнення з відповідача 55645,25грн нарахованих відсотків за користування чужими грошовими коштами, суд зважає на заяву позивача про відмову від їх стягнення.

За нормами частини 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі, зокрема відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення мітяться в ч.1 ст.130 ГПК України.

Отже, враховуючи вищенаведені правові норми, прийняття судом заяви позивача про відмову від частини позовних вимог, існують законні підстави для повернення позивачу з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого за таку вимогу, що становить 417,34грн (55645,25х1,5%-50%).

Водночас, за приписами ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Утім, відповідного клопотання заявлено не було подано, що виключає можливість суду з власної ініціативи вирішити питання про повернення судового збору з Державного бюджету України в сумі 417,34грн.

Керуючись ст.ст.13, 46, 123, 129, 130, ст.191, п.п.2, 4 ч.1 ст.231, ст.ст.232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву без номеру від 11.10.2021 (вх.№8348 від 12.10.2021) з урахуванням заяви без номеру від 26.10.2021 (вх.№8683 від 26.10.2021) Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД, м.Київ, про закриття провадження у справі №921/502/21 задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №921/502/21:

- в частині вимог про стягнення 278226,23грн основного боргу - у зв`язку з відсутністю предмету спору;

- в частині вимог про стягнення 55645,25грн відсотків за користування чужими грошовими коштами - у зв`язку з відмовою позивача від позову.

3. Стягнути з Комунального підприємства Тернопільської обласної ради Тернопільська обласна аптека №78 (вул.Руська, 23, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 21132326) на користь Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД (вул.Кіквідзе, 18-А, м.Київ, ідентифікаційний код 21642228) - 4173 (чотири тисячі сто сімдесят три)грн 39коп. в повернення сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання) до Західного апеляційного господарського суду.

Ухвалу складено та підписано 28.10.2021.

Суддя Н.О. Андрусик