РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2021Справа № 910/1504/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "П.Р.С. і Компанія"

до 1) Благодійної організації Благодійний фонд "ВИ З НАМИ"

2) ОСОБА_1

3) ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення у розмірі 193 922,12 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "П.Р.С. і Компанія" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Благодійної організації Благодійний фонд "ВИ З НАМИ" (відповідач-1), ОСОБА_1 (відповідач-2) та ОСОБА_2 (відповідач-3) про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення у розмірі 292 213,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та Благодійною організацією Благодійний фонд "ВИ З НАМИ" 01.10.2019 було укладено договір оренди нежилого приміщення № Т21/12/10, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "П.Р.С. і Компанія" (орендодавець) передав, а Благодійна організація Благодійний фонд "ВИ З НАМИ" (орендар) прийняв в тимчасове, оплатне користування терміном до 30 серпня 2022 року належний позивачеві на праві володіння офіс № 209 площею 37,2 кв.м., розташований в корпусі АДРЕСА_1 . Для забезпечення виконання орендарем зобов`язань за вказаним договором 01.10.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "П.Р.С. і Компанія" та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 були укладені договори поруки б/н. Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "П.Р.С. і Компанія" зазначило, що орендар належним чином не виконує умови договору оренди, у нього наявна заборгованість з її оплати у сумі 72 608,87 грн., а тому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Благодійної організації Благодійного фонду "ВИ З НАМИ" заборгованість за Договором оренди нежилого приміщення № Т21/12/10 від 01.10.2019 у сумі 72 608,87 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання за Договором у сумі 5 943,42 грн., а також стягнути з поручителя ОСОБА_2 пеню за Договором поруки у сумі 213 661,44 грн.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем-2 та відповідачем-3 у даній справі є фізичні особи, що не є підприємцями.

Господарським судом міста Києва у відповідності до частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України та з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідачів було здійснено відповідні звернення.

03.03.2021 та 26.03.2021 до суду надійшли відповіді на запит суду, з інформацією про місце проживання відповідача-2 та відповідача-3. Відповідно до відомостей, наданих суду, громадянка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до реєстру територіальної громади міста Києва ОСОБА_1 в Оболонському районі міста Києва не зареєстрований.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 позовну заяву залишено без руху.

13.04.2021 до суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/1504/21 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали від 19.04.2021 року про відкриття провадження у справі № 910/1504/21 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача-1 зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04207, м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, 21 корп. 12-А, що підтверджується поштовим повідомленням з трек-номером 586, а також на останню відому адресу проживання відповідача-2: АДРЕСА_3 , що підтверджується поштовим повідомленням з трек-номером 594.

Проте, зазначені відправлення з трек-номерами 586, 594 вручені адресатам не були про що свідчать довідки Укрпошти про причини повернення/досилання Ф.20 з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання особою кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси сторін є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Таким чином, про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/1504/21 відповідач-1 та відповідач-2 вважаються повідомленими належним чином. Позивач та відповідач-3 повідомлені про розгляд справи належним чином, що підтверджується повернутим на адресу суду повідомленням про вручення поштового відправлення.

12.05.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем-3 було подано відзив на позов, відповідно до якого відповідач-3 просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідача-3 за Договором поруки б/н від 01.10.2019, визнати відповідний договір недійсним та стягнути заборгованість за договором поруки з відповідача-2. Заперечення відповідача-3 проти позову обґрунтовані тим, що на думку відповідача-3, Договір поруки б/н від 01.10.2019, укладений між позивачем та відповідачем-3 вчинено проти справжньої волі із застосуванням психічного тиску. Починаючи з 29.11.2019 відповідач-3 звільнена з посади директора відповідача-1 і була упевнена, що відповідачем-2 розірвано договір поруки б/н від 01.10.2019. Також відпоівідач-3 зазначила, що позовні вимоги розраховано не вірно в частині нарахування пені та комунальних платежів.

До відповідного відзиву відповідачем-3 було додано клопотання про проведення судового засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, а також клопотання про витребування доказів.

Відповідні клопотання, на підставі ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, залишені судом без розгляду.

03.06.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якої позивач заперечив щодо доводів відповідача-3, викладених нею у відзиві на позов, а також зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Благодійної організації Благодійного фонду "ВИ З НАМИ" заборгованість за Договором оренди нежилого приміщення № Т21/12/10 у сумі 72 608,87 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором у сумі 5 140,45 грн., а також стягнути з поручителя ОСОБА_2 пеню за Договором поруки у сумі 116 172,80 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, розглянувши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, прийняв її до розгляду.

Станом на дату розгляду справи інших заяв та/або доказів від сторін на підтвердження своїх вимог та заперечень, в тому числі клопотань процесуального характеру, відзиву відповідача-1 та відповідача-2 на позов до Господарського суду міста Києва не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "П.Р.С. і Компанія" (орендодавець) та Благодійною організацією Благодійний Фонд "ВИ З НАМИ" (орендар) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення № Т21/12/10 (Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове, оплатне користування офіс 209, загальною площею 37.2 квадратних метра, розташований на другому поверсі та місця загального користування в будинку 21 корпус 12 літера А по вулиці Маршала Тимошенко в м. Києві, яке належить орендодавцю на праві володіння майном, передбаченого договором управління майном № 828 від 03.08.2018.

Відповідно до п. 4.2. Договору передача орендованого приміщення від орендодавця до орендаря здійснюється у відповідності до акту здачі-приймання, підписання сторонами якого свідчить про фактичну передачу орендованого приміщення орендарю.

01.10.2019 між позивачем та відповідачем-1 було підписано акт здачі-приймання орендованого приміщення.

Згідно з п. 5.3. Договору орендна плата за 1 (один) квадратний метр орендованого приміщення за повний місяць оренди складає 18 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день підписання даного договору становить 440,82 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 5.5.2. Договору сторони домовились, що орендар зобов`язується сплатити отримані рахунки-фактури за оренду приміщення за період з жовтня 2019 року по лютий 2020 року не пізніше 10 березня 2020 року, а рахунки фактури щодо відшкодування вартості комунальних послуг щомісяця в порядку, передбаченому п. 5.11.

Згідно з п. 5.14. Договору закінчення терміну дії договору оренди чи його дострокове припинення (розірвання) не звільняє орендаря від обов`язку погасити наявну заборгованість з орендної плати та відшкодування витрат за комунальні послуги в повному обсязі.

Відповідно до п. 9.2.1. Договору у випадку прострочення оплати платежів, передбачених ст. 5 цього Договору, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який нарахована пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення.

Позивач зазначає, що у порушення вимог Договору відповідач-1 у строк, встановлений п. 5.5.2. Договору не сплатив орендні платежі за період з листопада 2019 року по лютий 2020 року, а також не сплатив вартість спожитих комунальних послуг за березень 2020 року. Загальна заборгованість відповідача-1 перед позивачем за Договором складає 72 608,97 грн.

01.10.2019 між позивачем (кредитор) відповідачем-2 (поручитель) та відповідачем-3 (поручитель) були укладені ідентичні договори поруки.

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань Благодійної організації Благодійний фонд "ВИ З НАМИ" (боржник), що виникли з Договору оренди № Т21/12/10 нежитлового приміщення від 01.10.2019 (основний договір), який був укладений між кредитором та боржником.

Відповідно до п. 4.1. Договору поруки від 01.10.2019 поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником, згідно основного договору у сумі, що дорівнює сумі несплачених рахунків за оренду приміщення та відшкодування вартості наданих комунальних послуг, а також за відшкодування збитків та сплату неустойки.

Згідно з п. 5.1.1. Договору поруки від 01.10.2019 при порушенні боржником зобов`язання перед кредитором за основним договором поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання за боржника у 10-ти денний строк з дня отримання вимоги від кредитора.

Відповідно до п. 6.3. Договору поруки за порушення строків зазначених у п. 5.1.1. та 5.2.1. винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 2% від розміру поруки за кожен день прострочення.

Спір у справі виник у зв`язку із невиконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за Договором, а також у зв`язку із невиконанням відповідачем-2 та відповідачем-3 своїх зобов`язань за Договорами поруки, у зв`язку із чим позивач також нарахував та просить суд стягнути з відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 пеню за Договором та з відповідача-3 пеню за Договором поруки.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 2 ст. 555 Цивільного кодексу України поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Судом встановлено, що відповідачем-1 порушено свої зобов`язання за Договором, що підтверджено належними та допустимими доказами, при цьому заперечення відповідача-3 проти позову суд сприймає критично з огляду на наступне.

Відповідач-3, як поручитель, має право висунути заперечення проти вимоги кредитора, які міг би висунити відповідач-1, однак відповідачем-3 не подано до суду доказів належного виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за Договором. Відтак відповідач-3, як поручитель зобов`язана відповідати перед позивачем за порушення відповідачем-1 своїх зобов`язань за Договором.

Твердження відповідача-3 про укладення Договору поруки під впливом обману та її прохання суд визнати відповідний договір недійсним з цих підстав, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Визнання договору недійсним має бути предметом розгляду окремої справи або зустрічної позовної заяви, при цьому судом встановлено, що відповідач-3 не надала доказів звернення до суду із відповідним позовом про визнання договору поруки недійсним, як і не подано зустрічного позову із цією вимогою. Також матеріали справи не містять доказів звернення відповідача-3 до будь-яких правоохоронних органів з приводу введення її в оману та/або вчинення щодо неї шахрайських дій. Тобто, на момент розгляду цієї справи в матеріалах справи не міститься жодного доказу, який би підтверджував заперечення відповідача-3.

29.05.2020 позивачем на адресу відповідача-3 була направлена вимога про виконання зобов`язання забезпеченого порукою. Відповідну вимогу відповідач-3 отримала 02.06.2020, однак жодних дій щодо виконання зобов`язань, забезпечених порукою не вчинила.

Враховуючи викладене вище позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно 72 608,87 грн. заборгованості з орендної плати підлягають задоволенню.

Окрім стягнення заборгованості по сплаті орендних платежів та відшкодування витрат по комунальним послугам, позивач також розрахував та просить стягнути солідарно з відповідачів пеню за Договором оренди у розмірі 5 140,45 грн., а також стягнути з відповідача-3 пеню за Договором поруки у розмірі 116 172,80 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно з ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 9.2.1. Договору оренди у випадку прострочення оплати платежів, передбачених ст. 5 цього Договору, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який нарахована пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми пені за Договором оренди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у розмірі 5 140,45 грн. за розрахунком позивача.

Відповідно до п. 6.3. Договору поруки за порушення строків зазначених у п. 5.1.1. та 5.2.1. винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 2% від розміру поруки за кожен день прострочення.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми пені за Договором поруки, з урахуванням ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 904,49 грн. за розрахунком суду.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем-1, відповідачем-2 та відповідачем-3 не надано суду доказів належного виконання зобов`язань відповідача-1 за Договором, а також не надано доказів виконання відповідачем-2 та відповідачем-3 своїх зобов`язань за Договорами поруки.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "П.Р.С. і Компанія" до Благодійної організації Благодійний фонд "ВИ З НАМИ", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи покладається на відповідачів відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "П.Р.С. і Компанія" до Благодійної організації Благодійний фонд "ВИ З НАМИ", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення - задовольнити частково.

2.Стягнути солідарно з Благодійної організації Благодійний фонд "ВИ З НАМИ" (04207, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, корп. 12-А, ідентифікаційний код 43219186), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "П.Р.С. і Компанія" (04207, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, ідентифікаційний код 37897409) 72 608 (сімдесят дві тисячі шістсот вісім) грн. 87 коп. заборгованості за договором, 5 140 (п`ять тисяч сто сорок) грн. 45 коп. пені та 1 166 (одну тисячу сто шістдесят шість) грн. 24 коп. судового збору.

3.Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "П.Р.С. і Компанія" (04207, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, ідентифікаційний код 37897409) 1 904 (одну тисячу дев`ятсот чотири) грн. 49 коп. пені та 28 (двадцять вісім) грн. 57 коп. судового збору.

4.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.10.2021.

Суддя С. В. Стасюк