ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2021 року м.Дніпро Справа № 908/2938/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання Загреба В.С.

Зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.10.2021 р.

Представники сторін:

від позивача: Чикалов Р.Г. (в режимі відеоконференції) адвокат, ордер серії АА №1148933 від 19.10.2021 р.;

від відповідача: Хілько А.В. (в режимі відеоконференції) адвокат, ордер серії АР №1054208 від 09.07.2021 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод КВІК на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.06.2021 (повний текст складено та підписано 22.06.2021 суддя Дроздова С.С.) у справі №908/2938/20

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця (03680 м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі філії Пасажирська компанія акціонерного товариства Українська залізниця (01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, 21А, ідентифікаційний код 41022900)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод КВІК (69123 м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8а, ідентифікаційний код юридичної особи 38284929)

про стягнення 288 093 грн. 85 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі філії Пасажирська компанія акціонерного товариства Українська залізниця звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод КВІК про стягнення 44 943 грн. 25 коп. пені, 243 150 грн. 60 штрафу.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.06.2021 у справі №908/2938/20 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод КВІК на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Пасажирська компанія акціонерного товариства Українська залізниця 44 943 грн. 25 коп. пені, 243 150 грн. 60 штрафу, 4 321 грн. 41 коп. судового збору.

Рішення суду вмотивоване тим, що відповідачем порушені строки надання послуг з ремонту холостих колісних пар пасажирських вагонів відповідно до Технічного завдання.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод КВІК подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- враховуючи умови п.5.1., 5.2., 5.3., 5.4 Договору, за відсутності рознарядки, у Відповідача не було правових підстав для початку виконання робіт. Вважає, що обставини щодо порушення Відповідачем умов Договору та ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України є недоведеними.

- рознарядки Позивачем не надано ані з позовною заявою ані під час розгляду справи, а отже Позивачем не підтверджено дату початку виконання робіт за договором.

- прострочення виконання послуг з ремонту, сталося внаслідок неправомірних дій Позивача, а саме через невиконання умов п.5.1 договору.

- позивач не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свої обов`язки, а саме не направив рознарядку на адресу відповідача, то виконання такого зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Акціонерним товариством Українська залізниця в особі філії Пасажирська компанія акціонерного товариства Українська залізниця не надано відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк, Центральний апеляційний господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2021 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод КВІК на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.06.2021 у справі №908/2938/20. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 06.09.2021 о 12:20 годин. Зупинено дію оскаржуваного рішення.

06.09.2021 судове засідання не відбулося через перебування судді-члена колегії Кощеєва І.М. у відпустці.

20.09.2021 судді Кощеєв І.М. вийшов на роботу, у зв`язку із чим, колегія суддів ухвалою розгляд справи призначила у судовому засіданні на 20.10.2021 о 12:00 годин.

28.09.2021 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод КВІК надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використаннням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 01.10.2021 судові засідання у справі №908/2938/20 вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку EasyCon.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Іванова О.Г. на підставі розпорядження керівника апарату суду №3360/21 від 20.10.2021, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2021 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Кощеєва І.М., Березкіної О.В.

Ухвалою від 20.10.2021 вищезазначеною колегією суддів справу №908/2938/20 прйнято до свого провадження.

20.10.2021 у судовому засіданні, за участю представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

18.11.2019 між Акціонерним товариством Українська залізниця в особі філії Пасажирська компанія акціонерного товариства Українська залізниця (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод КВІК (Виконавець) укладено договір про надання послуг № УЗ/ЦЛ-19884/Ю.

Згідно акту прийому - передачі колісних пар в ремонт № 1 від 25.11.2019 Замовником було передано в ремонт, а Виконавцем прийнято холості колісні пари № 5 351135; № 29 289273; № 5 33731; № 39 52567; № 29 064861; № 29 726623; № 29 746638; № 29 691673; № 29 242809; № 556465; № 39 3006; № 39 13532; № 29 471675; № 29 059820 всього-14 штук, а згідно акту прийому - передачі колісних пар в ремонт № 2 від 28.11.2019 - № 29 268647; № 02 5254; № 39 119370; № 29 632700; 60 17617 всього - 5 шт.

Згідно акту здачі-приймання колісних пар з ремонту № 1210/5 від 10.12.2019 Замовнику були передані з ремонту 9 з 14 колісних пар, а згідно акту здачі-приймання колісних пар з ремонту № 0117/5 від 17.01.2020 Замовнику було передано 10 колісних пар, з яких 5 колісних пар, що здавалися в ремонт 25.11.2019 та 5 - 28.11.2019.

В порушення умов договору відповідачем виконані вищевказані послуги з порушенням строків виконання,

Виконавцем з простроченням надано послуги з ремонту холостих колісних пар в кількості 10 шт. Кількість днів прострочення 5 колісних пар, переданих в ремонт 25.11.2019 склала 30, а 5 колісних пар, переданих в ремонт 28.11.2019 - 29.

Відповідно до п. 7.2 договору за порушення строків надання послуг з ремонту Виконавець сплачує пеню у розмірі 0.1% вартості послуг з ремонту за кожен день прострочення, а за прострочення понад 20 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від ціни цього Договору.

Згідно п. 3.1 договору загальна сума договору складає без ПДВ 2 894 650,00 грн., ПДВ 20% - 578 930,00 грн., сума разом з ПДВ 3 473.580,00 грн.

Згідно проведеного розрахунку розміру пені та штрафу, сума до стягнення за неналежне виконання відповідачем умов п. 5.4 договору склала 288 093 грн. 58 коп., з яких 44 943 грн. 25 коп. пеня та 243 150 грн. 60 коп. штраф (прострочка виконання зобов`язання з надання послуг по ремонту холостих колісних пар склала більше 20 днів).

За неналежне виконання договору №УЗ/ЦЛ-19884/Ю від 18.11.2019 року з метою досудового врегулювання спору в частині стягнення неустойки Дніпровським пасажирським вагонним депо філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» 15.01.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 57 від 14.01.2020, а 06.03.2020 від відповідача було отримано відповідь на претензію від 21.02.2020 за вих. № 105-02/2020.

Зі змісту відповіді вбачається, що з проведеним нарахуванням пені відповідач згодний, а не згодний лише з розрахунком штрафу і зазначає, що штрафу у розмірі 7% слід нараховувати не від ціни Договору, а від вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин укладання 18.11.2019року між Акціонерним товариством Українська залізниця в особі філії Пасажирська компанія акціонерного товариства Українська залізниця (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод КВІК (Виконавець) договору про надання послуг № УЗ/ЦЛ-19884/Ю; передачі Замовником в ремонт згідно акту прийому передачі № 1 від 25.11.2019р. і прийняття холостих колісних пар № 5 351135; № 29 289273; № 5 33731; № 39 52567; № 29 064861; № 29 726623; № 29 746638; № 29 691673; № 29 242809; № 556465; № 39 3006; № 39 13532; № 29 471675; № 29 059820 всього-14 штук; згідно акту прийому - передачі № 2 від 28.11.2019р., відповідно, № 29 268647; № 02 5254; № 39 119370; № 29 632700; 60 17617 всього - 5 шт; повернення з ремонту згідно акту здачі-приймання колісних пар з ремонту № 1210/5 від 10.12.2019 9 з 14 колісних пар, а згідно акту здачі-приймання колісних пар з ремонту № 0117/5 від 17.01.2020 Замовнику було передано 10 колісних пар, з яких 5 колісних пар, що здавалися в ремонт 25.11.2019 та 5 - 28.11.2019.

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заявами по суті справи , відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, є : позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до відзиву:

«… З боку Позивача рознарядки надійшли у наприкінці грудня 2020року. Точну дату рознарядок зазначити не маємо можливості, оскільки документи по взаємовідносинам з Позивачем були вилучені на підставі Ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя у справі № 335/5514/20. Слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у м.Запорізької області згідно з протоколом обшуку від 21.07.2020р.» (а.с. 41-42).

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частин 1, 3,4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України:

1. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Водночас сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги в частині того, що «… Рознарядки Позивачем не надано ані з позовної заявою, ані під час розгляду справи, а отже Позивачем не підтверджено дату початку виконання робіт за договором» свідчать про логічну помилку в твердженнях відповідача , оскільки в обґрунтуванням своїх заперечень проти заявлених позовних вимог покладено концепцію негативного доказу, яка сама по собі порушує принцип змагальності.

Відповідно, ризик від невчинення відповідачем процесуальних дій з подання рознарядки, як на підстави обгрунтування його тверджень, щодо строків обчислення початку виконання робіт, лежить на апелянтові.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.09.2020 у справі № 910/16505/19, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 ГПК України).

Верховний Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

З урахуванням вищевикладеного, висновки суду першої інстанції в чатині того, що матеріалами справи підтверджено, що в порушення умов договору відповідачем послуги з ремонту холостих колісних пар виконані з порушенням строків є такими, що прийняті на підставі більш вірогідних доказів, а відповідні факти визнаються колегією суддів більш вірогідними ніж не підтвердженні належними і допустимими доказами твердження відповідача на їх спростування.

Відповідно, висновок суду першої інстанції в частині того, що Виконавцем з простроченням надано послуги з ремонту холостих колісних пар в кількості 10 шт. Кількість днів прострочення 5 колісних пар, переданих в ремонт 25.11.2019 склала 30, а 5 колісних пар, переданих в ремонт 28.11.2019 29, визнається колегією суддів таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що прострочення виконання послуг з ремонту, сталося внаслідок неправомірних дій Позивача, а саме через невиконання умов п.5.1 договору; обставини щодо порушення Відповідачем умов Договору та ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України є недоведеними; позивач не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свої обов`язки, а саме не направив рознарядку на адресу відповідача, то виконання такого зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора відхиляються як явно необґрунтовані.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а тому рішення Господарського суду Запорізької області від 02.06.2021 у справі №908/2938/20 слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 6 482,11 грн. (а.с. 161) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод КВІК на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.06.2021 у справі №908/2938/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 02.06.2021 у справі №908/2938/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 6 482,11 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Машинобудівний завод КВІК (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 8 А, ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 01.11.2021

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Березкіна