ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" жовтня 2021 р. Справа №926/2406/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

І.Б. Малех,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці за №425 від 12.02.2021 року (вх. № 01-05/712/21 від 23.02.2021 року)

на рішення господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 року (суддя С.М. Гушилик; повний текст рішення складено 02.02.2021 року)

у справі № 926/2406/20

за позовом: Фізичної особи підприємця Смок Емілії Іванівни (надалі ФОП Смок Е.І.)

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці (надалі КЕВ м.Чернівці)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерства оборони України

про внесення змін в п. 10.1 договору оренди нерухомого військового майна №306/2017 від 21.11.2017 року,

за участю:
від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи (в режимі відеоконференції): Григорчук С.А. (самопредставництво юридичної особи),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позов

19.10.2020 року ФОП Смок Е.І. звернулася до господарського суду Чернівецької області із позовом до КЕВ м.Чернівці про зобов`язання внести зміни в п.10.1 договору оренди нерухомого військового майна №306/2017 від 21.11.2017 року та викласти його в наступній редакції: «Цей договір укладено строком на 5 (п`ять) років, що діє з « 21» листопада 2017 року до « 20» жовтня 2022 року включно».

Позовні вимоги мотивовані тим, що умови спірного пункту 10.1 договору оренди нерухомого військового майна №306/2017 від 21.11.2017 року не відповідають положенням статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно якої термін договору оренди не може становити менше п`яти років, а тому необхідно внести зміни до договору в частині строку його дії. Зауважує, що зверталась до КЕВ м.Чернівці із заявою про внесення змін до вказаного договору оренди, однак останній повідомив про передчасність порушеного питання до моменту затвердження Кабінетом Міністрів України примірного договору оренди. На думку позивача, така позиція відповідача суперечить ст. 9 Закону України Про оренду державного та комунального майна та пп.п. 125, 129, 130 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №483 від 03.06.2020 року.

У відзиві на позовну заяву (вх. № 2906 від 01.12.2020 року) відповідач заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що для укладання договору оренди нерухомого майна, необхідно отримання погодження органу, уповноваженого управляти майном на передачу майна в оренду. Покликається на лист №370/2/669 від 26.02.2020 року Центрального управління інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України щодо заборони укладання договорів оренди чи пролонгацію існуючих договорів. Вважає, що у діях КЕВ у м. Чернівці щодо не внесення змін до договору оренди нерухомого військового майна №306/2017 від 21.11.2017 року у частині збільшення строку дії договору з метою приведення його у відповідність із визначенням Закону України "Про оренду державного та комунального майна" немає ознак протиправності та бездіяльності.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 року у справі №926/2406/20 (суддя С.М. Гушилик) задоволено в повному обсязі позовні вимоги ФОП Смок Е.І. Зобов`язано КЕВ м. Чернівці внести зміни в п. 10.1 договору оренди нерухомого військового майна №306/2017 від 21.11.2017 року, укладеного між КЕВ м.Чернівці та ФОП Смок Е.І. та викласти його в наступній редакції: "Цей договір укладено строком на 5 (п`ять) років, що діє з "21" листопада 2017 року по "20" жовтня 2022 року включно". Стягнуто з КЕВ м. Чернівці на користь ФОП Смок Е.І. судовий збір в сумі 2102,00 грн.

В ході розгляді справи суд першої інстанції встановив, що ФОП Смок Е.І. вчинила всі необхідні дії для внесення змін до договору оренди в частині встановлення строку дії цього договору відповідно до мінімально визначеного строку згідно законодавства. В розумінні ч. 3 ст. 9, ч. 4 ст. 16 та ст. 18 Закону Про оренду державного та комунального майна, а також пунктів 125, 129, 130 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 483 від 03.06.2020 року, відсутність погодження або відмови у погодженні протягом 40 робочих днів з дати отримання КЕВ м.Чернівці заяви ФОП Смок Е.І. (07.07.2020 року) вважається погодженням уповноваженого органу управління (17.08.2020 року), а рішення про задоволення заяви ФОП Смок Е.І. щодо внесення змін до п. 10.1 договору оренди №306/2017 від 21.11.2017 мало бути прийнято КЕВ м. Чернівці протягом п`яти робочих днів з дати отримання відповідної заяви орендаря.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 року у справі №926/2406/20, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову. Звертає увагу на те, що процедура передачі в оренду та укладення договорів оренди нерухомого військового майна врегульована Інструкцією про організацію передачі в оренду та укладення договорів оренди нерухомого військового майна, затвердженою наказом Міністра оборони №46 від 02.02.2010 року. Згідно з пунктом 1.2 Інструкції дозвіл орендодавцям на передачу в оренду та укладення договорів оренди нерухомого військового майна надається Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України. Водночас, відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України №Д-322/1/10дск від 05.11.2019 року Про проведення організаційних заходів у Збройних силах України в 2019-2020 роках Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України було розформовано 30.06.2020 року. Між тим, на адресу КЕВ м. Чернівці надійшов лист начальника Центрального управління інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України №370/2/669 від 26.02.2020 року щодо заборони укладання договорів оренди чи пролонгацію існуючих договорів. Також у вказаному листі зазначено, що у разі потреби в укладанні (продовженні) таких договорів їх необхідно попередньо надати на погодження до Центрального управління інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України. За результатами розгляду звернення ФОП Смок Е.І. КЕВ м.Чернівці надіслало запит в Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України щодо надання дозволу на внесення змін до спірного договору оренди. В листі від 08.08.2020 року Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України повідомило, що у Міністерстві оборони України не визначена юридична або фізична особа, якій будуть надані повноваження щодо здійснення правочинів з питань оренди нерухомого військового майна. Також зазначено, що Центральне управління не має повноважень щодо надання дозволів на укладення та/або продовження договорів оренди нерухомого військового майна, яке перебуває на обліку (балансі) відповідних квартирно-експлуатаційних органів Збройних Сил України; до моменту затвердження Кабінетом Міністрів України примірного договору оренди та методики розрахунку орендної плати щодо майна державної власності та приведення Міністерством оборони України своїх нормативно-правових актів у відповідність із Законом України Про оренду державного та комунального майна, розгляд порушеного питання є передчасним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а оскаржуване рішення законним, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що лист Центрального управління інфраструктурного забезпечення командування сил логістики Збройних сил України № 370/2/669 від 26.02.2020 року щодо заборони укладення договорів оренди чи пролонгацію існуючих договорів, саме тих, які не увійшли до переліку, затвердженого МОУ, не містить жодних обмежень з приводу внесення змін в існуючі договори. Цей лист не є нормативним документом, який регулює відносини між сторонами у даній справі. Крім того, відповідач не пояснює, які саме договори увійшли до переліку, затвердженого МОУ. Зазначає, що інформація, викладена в листі Центрального управління від 08.08.2020 року суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про оренду державного та комунального майна Міністерство оборони України було зобов`язане протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із даним Законом. Тобто, станом на час отримання відповідачем заяви про внесення зміни в п. 10.1 договору оренди, відповідний порядок повинен був існувати. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 820 від 12.08.2020 року затверджено примірний договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності. Також постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020 року затверджено Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, пункти 125, 129 та 130 якого підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та згідно яких орендодавець зобов`язаний збільшити строк дії договору оренди. Звертає увагу на те, що договір оренди укладений до 20.10.2020 року, однак відповідач виставив на оплату рахунки по орендній платі та компенсації земельного податку за весь жовтень 2020 року, які позивач оплатив. Крім того, відповідач в листі № 2362 від 11.11.2020 року зобов`язав позивача застрахувати орендоване майно, що також виконано. Зазначені дії відповідача засвідчують фактичне визнання продовження строку договору згідно з положеннями Закону України Про оренду державного та комунального майна. Просить залишити без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 року у справі №926/2406/20, апеляційну скаргу КЕВ м.Чернівці без задоволення.

Третя особа не надавала письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник третьої особи підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі КЕВ м.Чернівці.

Позивач та відповідач не делегували своїх представників в судове засідання, заявили клопотання (вх. №№ 01-04/5533/21, 01-04/2688/21) про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи те, що явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності позивача та відповідача.

Обставини справи

21.11.2017 року між КЕВ м. Чернівці (орендодавець) та ФОП Смок Е.І. (орендар) укладено договір оренди нерухомого військового майна, розташованого в Чернівецькому гарнізоні за адресою: м.Чернівці, вул. В. Александрі, 46, військове містечко № 20, будівля (літ. Б) КПП (інв.№ 67) за № 306/2017 (а.с. 8-22).

Згідно з п. 1.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 19.11.2018 року) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення (частина приміщення № 1-1, площею 2.8 кв.м, частина приміщення № 1-3, площею 64,3 кв.м, приміщення №№ 1-4, 1-5) в будівлі (літ Б) КПП (інв. №67), загальною площею 89,8 кв.м військового містечка №20, що знаходиться на балансі КЕВ м. Чернівці, розташоване за адресою: м.Чернівці, вул. В. Александрі, 46, вартість якого визначена на 31.05.2017 року за незалежною оцінкою та становить згідно з актом оцінки 445825,06 грн. (без ПДВ) (а.с.30-32).

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого військового майна на строк 3 роки і більше - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна.

В розділі 3 договору (з наступними змінами та доповненнями) сторони узгодили орендну плату.

Права та обов`язки сторін передбачені в розділах 5-8 договору.

В пункті 10.1 зазначено, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з « 21» листопада 2017 року до « 20» жовтня 2020 року включно.

Зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати його подання до розгляду іншою стороною (п. 10.3 договору).

Договір оренди № 306/2017 від 21.11.2017 року та додаткова угода до нього № 1 від 19.11.2018 року підписані сторонами.

Відповідно до акта приймання-передачі від 21.11.2017 року КЕВ м. Чернівці передав ФОП Смок Е.І. в оренду нежитлову будівлю (літ. Б) КПП (інв. № 67) за адресою: м.Чернівці, вул. В. Александрі, 46, військове містечко № 20 (а.с.18).

На підставі акта приймання-передачі від 19.11.2018 року ФОП Смок Е.І. повернула КЕВ м. Чернівці нежитлові приміщення (№ 1-2, частини приміщення №1-3, площею 10,50 кв.м, частини приміщення № 1-1, площею 2,80 кв.м), загальною площею 32,50 кв.м в будівлі (літ. Б) КПП (інв. № 67) за адресою: м.Чернівці, вул. В. Александрі, 46, військове містечко № 20 у зв`язку із необхідністю використання зазначеного майна для потреб Збройних Сил України та передислокацією військової частини НОМЕР_1 (а.с.37).

07.07.2020 року ФОП Смок Е.І. звернулася до КЕВ м. Чернівці із заявою, в якій просила внести зміни до п. 10.1 договору оренди в частині збільшення строку дії договору на 5 років, а саме з 21 листопада 2017 року до 20 листопада 2022 року, шляхом викладення його в новій редакції. Вказана заява обґрунтована положеннями ч. 3 ст. 9, ч. 4 ст. 16 Закону України Про оренду державного та комунального майна та пунктами 125, 129 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України №483 від 03.06.2020 року (а.с.38).

За результатами розгляду вказаної заяви КЕВ м. Чернівці надіслав лист № 1401 від 10.07.2020 року до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України щодо надання дозволу на внесення змін до договору оренди №306/2017 від 21.11.2017 року, в якому просив надати дозвіл на внесення змін до договору шляхом викладення його у новій редакції з метою приведення строку договору оренди у відповідність із передбаченим Законом України Про оренду державного та комунального майна мінімальним строком оренди (а.с.74).

Вищевказане звернення до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України відповідач пояснив тим, що:

- відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України №Д-322/1/10дск від 05.11.2019 року Про проведення організаційних заходів у Збройних силах України в 2019-2020 роках Головне КЕУ Збройних Сил України розформовано 30.06.2020 року; квартирно-експлуатаційні відділи (частини районів) передані зі складу Головного КЕУ Збройних Сил України до складу Сил логістики Збройних Сил України та підпорядковані командувачу Сил логістики Збройних Сил України;

- КЕВ м.Чернівці отримало лист від Центрального управління інфраструктурою забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України за №370/2/669 від 26.02.2020 року, в якому заборонено укладати нові договори оренди чи пролонгацію існуючих договорів, а саме тих які не увійшли до переліку затверджених МОУ. У разі потреби в укладанні (продовженні) таких договорів їх необхідно попередньо надати на погодження до Управління.

У відповідь на вказаний запит КЕВ м.Чернівці щодо надання дозволу на внесення змін до договору оренди №306/2017 від 21.11.2017 року, Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України надіслало лист за № 370/2/4760 від 08.08.2020 року, в якому повідомило КЕВ м. Чернівці про те, що у Міністерстві оборони України не визначена юридична або фізична особа, якій будуть надані повноваження щодо здійснення правочинів з питань оренди нерухомого військового майна. Також зазначено те, що Центральне управління не має повноважень щодо надання дозволів на укладання та/або продовження договорів оренди нерухомого військового майна, яке перебуває на обліку (балансі) відповідних квартирноексплуатаційних органів Збройних Сил України. З огляду на зазначене, до моменту затвердження КМУ примірного договору оренди та методики розрахунку орендної плати щодо майна державної власності та приведення МОУ своїх нормативно-правових актів у відповідності із цим Законом розгляд порушеного питання є передчасним (а.с.75).

В листі № 1674 від 18.08.2020 року КЕВ м. Чернівці довів до відома ФОП Смок Е.І. про надіслання запиту у Центральне управління інфраструктурою забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України щодо надання дозволу на внесення змін до договору оренди №306/2017 від 21.11.2017 року в частині приведення строку дії договору у відповідність із визначеним Законом України «Про оренду державного і комунального майна» мінімальним строком та про зміст отриманого у відповідь листа Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України надіслало за № 370/2/4760 від 08.08.2020 року. Таким чином, Центральне управління повернуло надані пропозиції та матеріали щодо внесення змін до договору оренди від 21.11.2017 року № 306/2017 (зі змінами) до моменту вирішення на законодавчому рівні питання щодо Порядку передачі нерухомого військового майна в оренду (а.с.39-40).

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що після завершення строку дії договору оренди, орендодавець звернувся до орендаря з листом за №2362 від 11.11.2020 року, в якому зобов`язав останнього до 30.11.2020 року застрахувати орендоване майно та надати в термін до 03.12.2020 року КЕВ м. Чернівці примірник договору страхування або страхового сертифікату та копію квитанції про сплату страхового внеску, який зумовлює набрання чинності договором страхування (а.с.57).

На виконання вказаного зобов`язання, ФОП Смок Е.І. застрахувала орендоване майно згідно договору добровільного страхування майна №1486227 від 12.11.2020 року та отримала страховий сертифікат про стахування майна № 171 від 12.11.2020 року (а.с.60-64).

Крім того, в матеріалах справи містяться копії виставлених відповідачем рахунків на оплату за оренду приміщення від 10.11.2020 року та компенсації земельного податку від 04.11.2020 року за жовень 2020 року, платіжних доручень про сплату ФОП Смок Е.І. орендної плати згідно договору № 306/2017 від 21.11.2017 року за жовтень 2020 року в сумі 6289,03 грн. та компенсації земельного податку за жовтень 2020 року (а.с.56, 58-59).

При цьому, сторони не заперечують, що у ФОП Смок Е.І. відсутня заборгованість з оплати орендної плати перед КЕВ м. Чернівці.

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду слугувало те, що відповідач залишив без задоволення її вимогу про внесення змін до п. 10.1 договору оренди № 306/2017 від 21.11.2017 року в частині збільшення строку дії договору на 5 років, а саме з 21 листопада 2017 року до 20 листопада 2022 року.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 759 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порядок укладення, зміни, припинення та виконання договору оренди державного майна регулюється нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Частиною 2 статті 5 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду (далі - Порядок передачі майна в оренду) визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією.

Відповідно до частин 1, 4 статті 16 Закону України Про оренду державного та комунального майна, договір оренди формується на підставі примірного договору оренди, що затверджується Кабінетом Міністрів України - щодо майна державної власності). Порядком передачі майна в оренду встановлюються особливості внесення змін до умов договорів оренди та підстав для внесення таких змін, зокрема щодо зміни строку оренди, у разі якщо договір був укладений на строк, менший ніж мінімальний строк оренди, передбачений частиною третьою статті 9 цього Закону

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону України Про оренду державного та комунального майна строк договору оренди не може становити менше п`яти років, крім випадків, визначених Порядком передачі майна в оренду.

На час звернення ФОП Смок Е.І. до КЕВ м.Чернівці із заявою про внесення змін до п.10.1 договору оренди в частині збільшення строку дії договору на 5 років (07.07.2020 року), чинним був Закон України Про оренду державного та комунального майна №157-ІХ (в редакції від 03.10.2019 року).

Відповідно до пункту 2 розділу Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону, договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Таким чином, до правовідносин сторін з приводу продовження договору оренди з 01.07.2020 року підлягали застосуванню положення нового Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також за спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань організації спеціального зв`язку та захисту інформації, підпорядкованими йому регіональними органами та територіальними підрозділами, закладами та установами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які ведуть його облік у спеціальному порядку, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" (частина 6 статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

За загальним правилом, відповідно до частин 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За приписами частини 1 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Порядком передачі майна в оренду встановлюються особливості внесення змін до умов договорів оренди та підстав для внесення таких змін, зокрема щодо: зміни площі орендованого приміщення; зміни графіка використання приміщення, яке перебуває у погодинній оренді; зміни строку оренди, у разі якщо договір був укладений на строк, менший ніж мінімальний строк оренди, передбачений частиною третьою статті 9 цього Закону; зміни цільового призначення, за яким орендар повинен використовувати об`єкт оренди, у разі якщо орендар не має права використовувати майно за будь-яким цільовим призначенням; інших змін. Внесення змін до договору оренди здійснюється з урахуванням установлених цією статтею та Порядком передачі майна в оренду обмежень за згодою сторін до закінчення строку його дії, з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач (частина 4 статті 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Положеннями статті 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше. Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною другою цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем. Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття орендодавцем, становить 30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.

В ході розгляду справи суд встановив, що між сторонами укладено договір оренди нерухомого військового майна № 306/2017 від 21.11.2017 року, строк дії якого становить 2 роки 11 місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України №483 від 03.06.2020 року затверджено Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, а Постановою Кабінету Міністрів України № 820 від 12.08.2020 року - примірний договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності.

В пункті 125 Порядку передбачено, що не допускається внесення змін до договору оренди з метою збільшення строку дії договору оренди, крім випадків коли договір був укладений на строк, що становить менш як п`ять років, та з моменту укладення не продовжувався, і заява орендаря стосується збільшення строку оренди з метою приведення його у відповідність із визначеним Законом мінімальним строком. Заява орендаря підлягає задоволенню, якщо право власності на об`єкт оренди зареєстровано за державою (відповідною територіальною громадою) у державному реєстрі речових прав станом на дату заяви орендаря або станом на дату закінчення строку, на який був укладений договір. У разі прийняття рішення про внесення змін до договору з метою приведення його строку у відповідність із мінімальним строком оренди, передбаченим Законом, договір оренди викладається в новій редакції згідно з примірним договором оренди, затвердженим відповідно до частини першої статті 16 Закону, але перебіг строку оренди визначається ретроактивно з дати підписання акта приймання-передачі майна за договором, до якого вносяться зміни шляхом викладення його у новій редакції. Якщо це вимагається законом, договір оренди, викладений у новій редакції, підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Відповідно до пункту 129 Порядку для внесення змін до договору оренди орендар звертається до орендодавця із заявою, де зазначаються положення договору, які він пропонує змінити, та пояснення необхідності внесення таких змін.

В пункті 130 Порядку встановлено наступний порядок розгляду заяви орендаря. Орендодавець протягом десяти робочих днів з моменту отримання заяви орендаря про зміни до договору оренди: приймає рішення про задоволення заяви або про відмову у задоволенні заяви у випадках, передбачених цим пунктом Порядку; надсилає заяву для погодження уповноваженому органу управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, відповідно до вимог законодавства, статуту або положення балансоутримувача. Уповноважений орган управління протягом 40 робочих днів надає погодження або відмову у погодженні на внесення змін до договору оренди. Відсутність погодження або відмови у погодженні уповноваженого органу управління протягом 40 робочих днів з дати отримання заяви вважається погодженням уповноваженого органу управління рішення про задоволення заяви про внесення змін до договору оренди. Орендодавець протягом п`яти робочих днів з дати отримання погодження уповноваженого органу управління на внесення змін до договору оренди приймає рішення про задоволення заяви орендаря. Орендодавець протягом п`яти робочих днів з дати прийняття рішення про задоволення заяви орендаря готує проект додаткової угоди до договору оренди. Орендодавець надсилає орендарю і балансоутримувачу лист про відмову у внесенні змін до договору оренди, що обов`язково містить обґрунтування та підстави прийнятого рішення, якщо: орендодавець в межах своєї компетенції прийняв мотивоване рішення про відмову в задоволенні заяви орендаря про внесення змін до договору оренди; уповноважений орган управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, прийняв рішення про відмову у внесенні змін до договору оренди.

Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що після отримання заяви орендаря про внесення змін до п. 10.1 договору оренди в частині збільшення строку дії договору на 5 років (07.07.2020 року), орендодавець не прийняв рішення про відмову, а звернувся до уповноваженого органу управління, до сфери управління якого він належить.

Як зазначено вище, пункт 130 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №483 від 03.06.2020 року, передбачає обов`язок орендодавця протягом десяти робочих днів з моменту отримання заяви орендаря про зміни до договору оренди надіслати заяву для погодження уповноваженому органу управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач.

В підтвердження доводів апеляційної скарги апелянт посилається на лист Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України за №370/2/4760 від 08.08.2020, яким його повідомлено, що у Міністерстві оборони України не визначена юридична або фізична особа, якій будуть надані повноваження щодо здійснення правочинів з питань оренди нерухомого військового майна. Також зазначено те, що Центральне управління не має повноважень щодо надання дозволів на укладання та/або продовження договорів оренди нерухомого військового майна, яке перебуває на обліку (балансі) відповідних квартирноексплуатаційних органів Збройних Сил України. З огляду на зазначене, до моменту затвердження КМУ примірного договору оренди та методики розрахунку орендної плати щодо майна державної власності та приведення МОУ своїх нормативно-правових актів у відповідності із цим Законом розгляд порушеного питання є передчасним.

Проте, зазначений лист не є нормативним документом, який регулює відносини між сторонами у даній справі, тому правомірно не був взятий до уваги судом першої інстанції.

Між тим, як зазначив відповідач, відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України №Д-322/1/10дск від 05.11.2019 року Про проведення організаційних заходів у Збройних силах України в 2019-2020 роках квартирно-експлуатаційні відділи (частини районів) були передані зі складу Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України до складу Сил логістики Збройних Сил України.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивач вчинив усі дії, передбачені законодавством, для внесення змін в п. 10.1 договору оренди № 306/2017 від 21.11.2017 року щодо встановлення строку дії договору у відповідність до Закону України Про оренду державного та комунального майна.

З огляду на відсутність погодження або відмови у погодженні уповноваженого органу управління протягом 40 робочих днів з дати отримання КЕВ м. Чернівці заяви позивача (07.07.2020 року), слід вважати, що таке погодження відбулось в силу приписів пункту 130 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, а рішення про задоволення заяви позивача щодо внесення зміни в п. 10.1 договору оренди нерухомого військового майна №306/2017 від 21.11.2017 року мало бути прийнято орендодавцем протягом п`яти робочих днів, починаючи з 17.08.2020 року, як це передбачено пунктом 130 згаданого Порядку.

Аналіз вищеописаних правових норм та обставин даної справи дає підстави для висновку про те, що суд першої інстанції правомірно задоволив позов ФОП Смок Е.І., зобов`язавши КЕВ м. Чернівці внести зміни в п. 10.1 договору оренди нерухомого військового майна №306/2017 від 21.11.2017 року, укладеного між КЕВ м.Чернівці та ФОП Смок Е.І., та викласти його в наступній редакції: "Цей договір укладено строком на 5 (п`ять) років, що діє з "21" листопада 2017 року по "20" жовтня 2022 року включно".

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, покладених в основу оскарженого рішення місцевого господарського суду.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці за №425 від 12.02.2021 року (вх. № 01-05/712/21 від 23.02.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 року у справі №926/2406/20 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех