ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021 Справа № 917/1702/20

м.Полтава

за позовною заявою Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область,39600

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус 2019", вул.Ярмаркова,1, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення грошових коштів.

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус 2019" про стягнення 1159472,96грн. безпідставно збережених коштів за період з 25.04.2019 по 10.12.2020.

Так, позивач у позові в обгрунтування позовних вимог зазначає, що у період з 25.04.2019 року по 30.09.2020 року Відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором сплачував не в повному обсязі, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення об`єкту нерухомого майна, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б отримати у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.12.2020 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 19.11.2020.

Від відповідача надійшов відзив на позов від 16.11.2020 вхід. №12696. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач зазначає, що послідовно, регулярно намагався врегулювати відносини користування спірною земельною ділянкою, постійно звертався до Кременчуцької міської ради з заявами про надання її в оренду. В свою чергу, Кременчуцька міська рада діяла недобросовісно, непослідовно, тому що постійно безпідставно відмовляла в оформленні оренди, і при цьому звернулася до суду з позовом про стягнення фактичних орендних платежів.

10.12.2020 за вхід. №13754 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі 1140485,69грн. за період з 25.04.2019 по 31.08.2020. Ухвалою від 22.12.2020 суд прийняв дану заяву до розгляду.

Ухвалою про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 02.02.2021 по справі № 917/1702/20 Господарський суд Полтавської області закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті.

04.02.2021 за вхід. №1338 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та зміни періоду у грошових зобов"язань. Позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі 800451,12грн. за період з 25.04.2019 по 10.12.2020.

22.02.2021 за вхід. №1461 від відповідача надійшли письмові пояснення. Так, відповідач зазначає, що позивач неправомірно застосував ставку орендної плати у розмірі 5%, а не 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідач зазначає, що за земельні ділянки, передані для виробничих потреб юридичних осіб, за земельні ділянки зайняті промисловими підприємствами, за земельні ділянки передані для розміщення, експлуатації та обслуговування автостоянок службового транспорту, гостьових стоянок, службових гаражів, встановлено орендну плату у розмірі 3%.

31.03.2021 за вхід. №3512 від відповідача надійшли письмові пояснення. Так, відповідач зазначає, що заява відповідача про зменшення позовних вимог та зміни періоду у грошових зобов"язань є заявою про зміну предмету і підстав позову, направлена після закриття підготовчого провадження та призначення розгляду по суті, відсутні підстави для її задоволення. До письмових пояснень додано контррозрахунок щодо заявленої позивачем заборгованості.. Відповідач зазначає, що якщо припустити, що вимоги позивача є обгрунтованими, то розмір неотриманої орендної плати повинен складати: за 2019 рік (251 день користування) - 191333,20грн., за 2020 рік (244 днів користування) - 166216,46грн., а разом 357549,66грн.

31.03.2021 за вхід. №3511 від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду.

19.04.2021 за вхід. №4234 від позивача надійшли пояснення, в яких позивач зазначає, що навіть якщо при розрахунку заборгованості застосовувати 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, а не 5%, то сума грошового зобов"язання буде становити 446758,45грн. за період з 25.04.2019 по 10.12.2020, а не 357549,66грн. за період 25.04.2019 по 30.09.2020 (як зазначає відповідач).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.04.2021 суд залишив позов без розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.04.2021 скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Справу передано на розгляд судді Кльопову І.Г., що відображено у протоколі передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.08.2021, у зв`язку з чим вказана справа приймається до провадження суддею Кльоповим І.Г.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.04.2021 суд прийняв справу та призначив справу розгляду у засідання на 13.10.2021.

12.10.2021 за вхід. №11353 від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначає про неправомірне застосування позивачем орендної плати за землю та неправомірне застосування ставки орендної плати у розмірі 5%, а не 3%.

12.10.2021 за вхід. №11354 від відповідача надійшли письмові пояснення, Так, відповідач зазначає, що заява відповідача про зменшення позовних вимог та зміни періоду у грошових зобов"язань є заявою про зміну предмету і підстав позову, направлена після закриття підготовчого провадження та призначення розгляду по суті, відсутні підстави для її задоволення. До письмових пояснень додано контррозрахунок щодо заявленої позивачем заборгованості.. Відповідач зазначає, що якщо припустити, що вимоги позивача є обгрунтованими, то розмір неотриманої орендної плати повинен складати: за 2019 рік (251 день користування) - 191333,20грн., за 2020 рік (244 днів користування)- 166216,46грн., а разом 357549,66грн.

12.10.2021 за вхід. №11352 від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Суд зазначає про можливість сторін під час з`ясування обставин та дослідження доказів давати свої пояснення, наводити свої доводи і міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду в порядку п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

З урахуванням зазначеного та з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, господарський суд враховує при вирішенні спору надані сторонами пояснення під час судового розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

На підставі рішення господарського суду Полтавської області від 05.09.2013 №18/2254/12 визнано укладеним, з дня набрання даним рішенням законної сили, договір оренди земельної ділянки площею 10451 кв.м (кадастровий номер :10:001:0174), у тому числі по угіддях: графа 58 землі, зайняті поточним будівництвом 10451 кв.м за рахунок земель, що передавалися в оренду ПП «Транспортний союз» для реконструкції об`єкта незавершеного будівництва хлібозаводу під сервісний центр по обслуговуванню автомобілів з будівництвом нових будівель та котельного модулю по вул. Ярмарковій, 1 в редакції, що буда направлена ПП «Нафтопром» листом № 26-09/12 від 26.09.2012 року на адресу Кременчуцької міської ради.

В подальшому 18.11.2015 між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та приватним підприємством «НАФТОПРОМ» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі зареєстрованого в Реєстраційній службі Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 16.10.2013 року, номер запису про інше речове право 2952156, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди продовжити термін дії вищезазначеного договору на 2 (два) роки.

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.04.2019 № 165013614 товариство з обмеженою відповідальність «СІРІУС 2019» (Відповідач) 25.04.2019 набуло право власності на об`єкт нерухомого майна: сервісний центр по обслуговуванню автомобілів по вул. Ярмаркова, 1 в м. Кременчуці.

Позивач зазначає, що у період з 25.04.2019 року по 10.12.2020 року Відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором сплачував не в повному обсязі, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення об`єкту нерухомого майна, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б отримати у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Стосовно розрахунку суми розрахунку доходу відповідача Кременчуцька міська рада Полтавської області зазначає наступне.

Стосовно розрахунку доходу відповідача у період з 25.04.2019 року по 10.12.2020 року як розміру плати за земельну ділянку комунальної власності (площею 10451 кв.м.) у формі орендної плати, що нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування - зазначаємо, що вказаний розрахунок узгоджується з приписами Закону України «Про оцінку земель», а також відповідає рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 21.04.2011 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 23 вересня 2008 року «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці», рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 02.02.2016 року «Про внесення змін до рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29 травня 2012 року «Про розгляд протесту прокурора м. Кременчука від 23.01.2012 року № 94-908вих12 на рішення Кременчуцької міської ради від 27.12.2011 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 24 листопада 2009 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кременчука Полтавської області».

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.08.2020 за № 2213 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 10451 кв.м на 2020 рік складає 18 079 184,90 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 80 ЗК України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статями 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

У силу статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 цього Кодексу власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212, 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений.

Так, позовні вимоги Кременчуцька міська рада обґрунтовує наявністю підстав для застосування інституту кондикційних зобов`язань, передбачених ст. ст. 1212-1214 ЦК України, обґрунтованість застосування яких підтверджується правовими висновками Верховного Суду, визначених, зокрема, у постанові Великої Палати Верхового Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, яка прийнята за результатами розгляду подібних правовідносин.

У пункті 65 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Аналогічні висновки щодо обґрунтованості позовних вимог міською радою та встановлення наявності саме кондикційних правовідносин зазначені у постановах Верховного Суду від 02.06.2020 у справах № 922/2845/19, № 922/2417/19, а також від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19, які прийняті за результатами розгляду подібних правовідносин.

Слід зазначити, що право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права (ст.ст.125,126 ЗК України). Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою не може бути визнане як її самовільне використання, однак не надає права на її безоплатне використання.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18 та від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК Кодексу, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Про необхідність застосування статті 79-1 ЗК України та положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою Харківська міськрада просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Об`єктом оренди може бути земельна ділянка, яка сформована як об`єкт цивільних прав (аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі 916/2948/17 та від 09.04.2019 у справі № 922/652/18).

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 ЗУ "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати здійснювався позивачем на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 10451 га по вул. Ярмаркова,1, у м. Кременчук (кадастровий номер :10:001:0174) від 18.08.2020 за №221, виданого ГУ Держгеокадастру у Полтавській області.

Проте, відповідно до рішення Кременчуцької міської ради від 23.08.2008 року «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці» (зі змінами внесеними рішенням Кременчуцької міської ради від 21.04.2011 року «Про внесення змін до рішення Кременчуцької міської ради від 23.09.2008 року «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці») встановлено розмір річної орендної плати за земельні ділянки в м. Кременчуці, що надаються в оренду залежно від її грошової оцінки згідно з додатком.

Відповідно до Додатку до рішення Кременчуцької міської ради від 21.04.2011 року «Про внесення змін до рішення Кременчуцької міської ради від 23.09.2008 року «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці» розмір орендної плати встановлено від 3% до 12% в залежності від цільового призначення.

Так, зокрема, за земельні ділянки, передані для виробничих потреб юридичних осіб, за земельні ділянки зайняті промисловими підприємствами, за земельні ділянки, за земельні ділянки передані для розміщення, експлуатації та обслуговування автостоянок службового транспорту, гостьових стоянок, службових гаражів, встановлено орендну плату у розмірі 3%.

Відповідно до договору оренди спірної земельної ділянки від 17.09.2013 року (який діяв до 18.11.2017 року), укладеного між Кременчуцькою міською радою та ПП «Нафтопром» (попередній власник об`єкту нерухомості) розмір орендної плати за земельну ділянку площею 10541 кв.м. складала 3% від нормативної грошової оцінки.

Як зазначалось, 25.04.2019 року між ПП «Нафтопром» та ТОВ «Сіріус 2019» було укладено договір купівлі-продажу сервісного центру по обслуговуванню автомобілів.

Відповідно до п. 1.2 договору купівлі-продажу, предметом договору є сервісний центр по обслуговуванню автомобілів, який знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 1 та розташований на земельній ділянці, кадастровий номер - :10:001:0174, вид використання земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - «Іншої комерційної діяльності».

Згідно листа Міськрайонного управління у Кременчуцькому районі та м.Кременчуці, Горішніх Плавнях №808/122-20 від 06.11.2020 року повідомлено, що на виконання доручення Держгеокадастру від 22.11.2019 року №22-28-0,21-2941-20-19 «Про впорядкування відомостей Державного земельного кадастру у відомостях про які зазначено код цільового призначення, що не відповідає Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Держкомзему від 23.07.2010 року №548 (КВЦПЗ), площа яких більше або дорівнює 1га» здійснено впорядкування відомостей земельної ділянки площею 10451 кв.м., кадастровий номер - :10:001:0174, яка розташована за адресою: м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 1, у Державному земельному кадастрі стосовно цільового призначення земельної ділянки, відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ), затвердженої Наказом Держкомзему від 23.07.2010 року №548 цільове призначення зазначеної ділянки відповідно КВЦПЗ - 12.11 «для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу», що відповідає категорії земель за основним цільовим призначенням «землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення».

Натомість, як вбачається з позовної заяви, позивачем не враховано вищезазначене при здійсненні розрахунку безпідставно набутих коштів за використання земельної ділянки.

Таким чином, на підставі викладеного, та здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 446758,45грн. за період з 25.04.2019 по 10.12.2020.

Інші аргументи сторін були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, .а які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна вста.овити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус 2019" (вул.Ярмаркова,1, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ( пл. Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ) 446758,45грн. безпідставно збережених коштів за період з 25.04.2019 по 10.12.2020, 6701,37грн. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 23.10.2021

Суддя Кльопов І.Г.