РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.10.2021Справа № 910/13502/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест-Авто-Транс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Чаю»

про стягнення 50 872,22 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бест-Авто-Транс» (далі - ТОВ «Бест-Авто-Транс», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Чаю» (далі - ТОВ «Світ Чаю», відповідач) про стягнення 50 872,22 грн за договором транспортного експедирування від 01.11.2018 № 01/11/18.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем його обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити надані послуги з експедирування, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 50 872,22 грн, з яких: 40 000,00 грн основної заборгованості, 4 000,00 грн 2% штрафу, 3 136,17 грн штрафу згідно з заявкою, 2 924,00 грн втрат від інфляції та 812,05 грн 3% річних.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 50 872,22 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/13502/21 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Так, ухвала суду від 25.08.2021 була повернута з адреси позивача 19.10.2021 з відміткою «інші причини», що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти про неотримання поштового відправлення № 010. Вказана ухвала була отримана відповідачем 19.10.2021, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти про отримання поштового відправлення № 018.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

01.11.2018 між ТОВ «Бест-Авто-Транс» (експедитор) та ТОВ «Світ Чаю» (замовник) був укладений договір транспортного експедирування № 01/11/18 (далі - договір).

Згідно з даним договором експедитор зобов`язується здійснювати транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО) замовника з метою доставки автомобільним транспортом з пунктів відправлення до пунктів призначення вантажів відповідно до заявок замовника, а замовник зобов`язується сплачувати послуги експедитора (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору перевезення здійснюються відповідно до умов Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (CMR, 19.05.1956 з подальшими змінами та доповненнями), митної Конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП) 1975 року, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЕУТР) Європейської угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ADR) та діючого законодавства України.

Згідно з п. 1.4. договору замовник зобов`язується здійснити оплату за надані послуги протягом 5 (п`яти) днів по факту доставки вантажу.

Пунктом 2.1.1. сторони погодили, що експедитор зобов`язується за винагороду організувати та здійснити перевезення вантажів автомобільним транспортом (згідно заявки) за дорученням та за рахунок замовника.

Розмір платні за транспортні послуги визначається сторонами у заявках чи додатках при узгодженні виконання перевезення факсом (електронною поштою), які є невід`ємною частиною дійсного договору. Погоджена платня включає в себе як плату за транспортні послуги так і винагороду експедитора. Порядок та строки сплати рахунків експедитора за виконані транспортні та експедиторські послуги визначаються сторонами у заявках чи додатках, які є невід`ємною частиною даного договору (п.п. 3.1.-3.2. договору).

Відповідно до п. 7.1. договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2020 року.

Згідно з п. 7.4. договору заявка до договору є невід`ємною частиною діючого договору, як оригінал, так і факс-копія.

27.11.2020, на виконання умов договору, сторонами узгоджено, підписано та скріплено печатками заявку № 270, відповідно до якої:

- дата, час завантаження: 27.11.2020;

- замовник: ТОВ «Світ Чаю»;

- маршрут перевезення: m. Hamburg - Elmshorn (Німеччина) - м. Київ (Україна);

- вантажовідправник: ----------;

- дані по РС (к-сть, тип, об`єм): 1 а/м, тент, ремені кріплення;

- місце завантаження (адреса, контактні особи): Kirchner, Fischer & Co; Daimlerstrasse 13, D-25337, Elmshorn; Tel: 49-4121-79-84 (Iris Hoppe, прямой), 49-4121-79-19-6 (общий); Контактное лицо: Iris Hoppe/Henning Mohr/Brigitte Karst; Dethlefsen & Balk GmbH; Pinkertweg 15, D-22113 Hamburg; Tel: +49 40 731073 32, Fax: +49 40 731073 20; Контактное лицо: Ирина Гольц (русскоговорящая)/Jasmin Grube; місце замитнення: відповідно до CMR;

- митниця місця призначення: м. Київ, ТП «Західний», вул. Малинська, 20, місце розвантаження: м. Київ, вул. Миру, 19;

- вид вантажу, його кількість, вага брутто, тип пакування, вид з/р робіт: чай, посуд до 10 т;

- необхідність наявності: CMR - так, ADR - ні;

- вартість вантажу: відповідно до інвойсу;

- узгоджений термін доставки вантажу до місця призначення: --------;

- фрахтова сума по а/м: 74 353,00 грн (сімдесят чотири тисячі триста п`ятдесят три грн 00 коп.);

- умови сплати за перевезення: за б/г розрахунком по факту розвантаження а/м;

- мит. перехід на кордоні України: Ягодин.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Бест-Авто-Транс» посилалося на те, що воно в повному обсязі та належним чином виконало взяті на себе зобов`язання з надання відповідачу транспортних послуг з перевезення вантажу в міжнародному сполученні згідно з умовами заявки від 27.11.2020 № 270 та договору про надання транспортного експедирування від 01.11.2018 № 01/11/18. На підтвердження наведених обставин позивач надав суду копію накладної CMR, відповідно до якої розвантаження вантажу відбулося 27.11.2020 року; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.12.2020 № Б-270 підписаний сторонами і скріплений печатками, відповідно до якого загальна вартість робіт складає 74 353,00 грн і рахунок-фактуру від 02.12.2020 № Б-270 на оплату послуг.

Відповідач, у свою чергу, за надані позивачем експедиторські послуги, розрахувався частково на суму 34 353,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 11.05.2021 № 133. Відповідач вказану обставину не заперечив та доказів протилежного суду не надав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач послався на неналежне виконання відповідачем обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити надані послуги за договором експедирування та просив стягнути з відповідача основний борг у розмірі 40 000,00 грн (74 353,00 грн - 34 353,00 грн).

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність заявлених позивачем вимог, суд керувався таким.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою наявний у матеріалах справи договір є договором транспортного експедирування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.

Частиною 1 статті 929 Цивільного кодексу України та статтею 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

За умовами частини 1 статті 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Статтею 931 Цивільного кодексу України унормовано, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи зміст п. 1.4. укладеного сторонами договору, суд дійшов висновку, що строк, протягом якого відповідач зобов`язаний виконати обов`язок по сплаті позивачу вартості наданих послуг, настав.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

29.07.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією № 21/02 з вимогою сплатити кошти за надані транспортно-експедиторські послуги.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Відповідач доказів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем в повному обсязі або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги згідно договору транспортного експедирування в розмірі 40 000,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 2% штрафу в розмірі 4 000,00 грн і штраф згідно з заявкою у розмірі 100 євро, що еквівалентно 3 136,17 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач надані послуги позивача оплатив частково та з порушенням встановленого умовами договору строку, відтак допустив порушення зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 4.8. договору за несвоєчасну сплату рахунків експедитора замовник сплачує штраф в розмірі 2% від несплачених коштів за кожен день прострочки.

Позивач просить стягнути з відповідача 4 000,00 грн штрафу.

За своєю правовою природою в розумінні норм чинного законодавства передбачена сторонами неустойка (штраф) є пенею.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що вимога підлягає задоволенню у розмірі 2 629,27 грн за розрахуноком суду. В іншій частині судом відмовлено.

Згідно з п. 5 особливих умов заявки - заявка є невід`ємною частиною договору, будь-яке невиконання або неналежне виконання умов заявки тягне за собою штраф у розмірі екв. 100 EURO (євро) в грн по курсу НБУ.

Вимога про стягнення 3 136,17 грн штрафу є обгрунтованою.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 812,05 грн та інфляційну складову боргу в розмірі 2 924,00 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що їх розмір становить 811,84 грн, тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення з відповідача 3% річних заявлена позивачем правомірно, проте підлягає задоволенню в розмірі, визначеному судом, а саме в розмірі 811,84 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційної складової боргу, суд встановив, що її розмір становить 2 967,85 грн, тобто є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу заявлена позивачем правомірно та підлягає задоволенню в розмірі, визначеному позивачем, а саме в розмірі 2 924,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 40 000,00 грн, пені (яка визначена сторонами у договорі як штраф) в сумі 2 629,27 грн, штрафу згідно з заявкою у розмірі 3 136,17 грн, 3% річних в розмірі 811,84 грн та інфляційної складової боргу в розмірі 2 924,00 грн.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Чаю» (01033, м. Київ, вул. Гайдара, 50, оф. 7, код 33294644) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест-Авто-Транс» (04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 7, код 36923872) борг у розмірі 40 000,00 грн (сорок тисяч грн 00 коп.), пеню розмірі 2 629,27 грн (дві тисячі шістсот двадцять дев`ять грн 27 коп), штраф згідно з заявкою у розмірі 3 136,17 (три тисячі сто тридцять шість грн 17 коп.), інфляційну складову боргу у розмірі 2 924,00 грн (дві тисячі дев`ятсот двадцять чотири грн 00 коп.), 3% річних у розмірі 811,84 грн (вісімсот одинадцять грн 84 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 208,83 грн (дві тисячі двісті вісім грн 83 коп).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 25.10.2021.

Суддя О.Г. Удалова