26.10.2021Справа № 910/7548/21
За позовом Приватного підприємства «Теплоенергобуд»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко»
третя особа Державне підприємство «Служба місцевих автомобільних доріг у Волинській області»
про стягнення заборгованості за договором субпідряду 2 067 355,49 грн.
Суддя Борисенко І.І.
секретар судового засідання Холодна Н.С.
Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 2 067 355,49 грн., з яких 1 989 433 грн. сума основного боргу, 17 309,91 грн. 3% річних, 60 612,58 грн. інфляційних втрат на підставі договору субпідряду від 23.11.2020 №23/11/20.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження.
15.09.2021 від позивача до суду надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 50 000 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/7548/21 від 30.09.2021 судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 12.10.2021.
В судове засідання 12.10.2021 представники відповідача та третьої особи не з`явилися, зважаючи що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення про час, дату та місце судового засідання суд відклав розгляд заяви на 26.10.2021.
Позивач в судовому засіданні 26.10.2021 підтримав вимоги заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач та третя особа в судове засідання не прибули, про судове засідання повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.
Відповідно до частини 4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, суд -
Частинами 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Отже, оскільки рішення суду було винесено 14.09.2021, то п`ятиденний строк для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу припадає на 19.09.2021 (неділя), а отже останнім днем строку для подачі позивачем відповідних доказів є 20.09.2021.
Заява позивача про стягнення судових витрат надійшла до суду 15.09.2021, тобто у встановлений строк.
Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).
Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
У позовній заяві позивачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Сума витрат буде складати 100 000 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом встановлено, що позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу подано до суду у відповідності до встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
12.04.2021між позивачем (Клієнт) та адвокатським об`єднанням «Єукон» був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги № 215/21.
На підставі вказаного договору адвокатом Сідлецьким В.Д. адвокатського об`єднанням «Єукон» виписаний Ордер № 1112001 від 11.05.2021.
Підтвердженням того, що Сідлецький Володимир Дмирович є адвокатом свідчить свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 6121/10 від 07.07.2017.
12.04.2021між позивачем та об`єднанням «Єукон» було підписано Додаткову угоду № 1, якою визначено вартість послуг об`єднання становить - 100 000 грн., з яких 50 000 грн. авансовий платіж.
На підтвердження сплати авансу надано платіжне доручення від 26.04.2021 № 1465 на суму 50 000,00 грн.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до п. 1.1 Додаткової угоди № 1 Клієнт замовляє виконання і оплачує, а Об`єднання зобов`язується надати послуги щодо представництва інтересів Клієнта в господарській справі про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «данко» за Договором субпідряду № 23/11/20.
Відповідно до п. 1.1 додаткової угоди, вартість послуг об`єднання передбачених у п.1.1 даної угоди становить 100 000 грн.
Проте, 15.09.2021 адвокатським об`єднанням «Єукон» та позивачем складено та підписано акт приймання - передачі наданих послуг, яким сторони узгодили що загальна вартість послуг наданих Об`єднанням Клієнту (позивачу) в межах розгляду справи № 910/7548/21 становить - 50 000 грн.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Суд, здійснюючи розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) вказує наступне.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У матеріалах справи міститься копія Договору про надання правової (правничої) допомоги № 215/21 від 12.04.2021, Ордер № 1112001 від 11.05.2021, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Сідлецького Володимира Дмитровича серія КС № 6121/10 від 07.07.2017, копія Додаткової угоди № 1 від 12.04.2021 та копія платіжного доручення від 26.042021 № 1465, копія акту приймання - передачі наданих послуг до Договору № 215/21 від 1509.2021.
Розподіляючи витрати за послуги адвоката суд вказує, що наявні в матеріалах справи договір, додаткова угода, платіжне доручення, а також встановлені в додатковій угоді ставки розрахунків наданих адвокатських послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
На переконання суду, розумним розміром витрат на послуги адвоката у даному спорі є сума 20 000,00 грн., інші заявлені витрати на послуги адвоката є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу витрат.
За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правничу допомогу покладаються на відповідача частково в сумі 20 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Прийняти у справі № 910/7548/21 додаткове судове рішення про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката.
Заяву від 15.09.2021 № 372 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат у розмірі 50 000,00 грн. задовольнити частково.
В іншій частині заяви відмовити.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового судового рішення складено та підписано 27.10.2021
СуддяІ.І.Борисенко