ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/775/20

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Лакатош С.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні дану справу

за позовом департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород (позивач, департамент)

до фізичної особи-підприємця Деяка Богдана Тарасовича, м. Ужгород (відповідач, ФОП Деяк)

про стягнення заборгованості на загальну суму 18834,94 грн., в т.ч.: 17640,70 грн.- основного боргу та 1194,24 грн. - пені

представники:

позивача - Гомза Д., самопредставництво;

відповідача - Борсенко В., адвокат

Позивач звернувся до суду із вказаними вимогами до відповідача, посилаючись на невиконання останнім зобов`язань по оплаті орендної плати за користування конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення площею 21,0 кв.м. за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця,19 - за період з квітня по жовтень 2019р. відповідно до умов укладеного договору від 15.06.2017р. № 83 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою комунальної власності територіальної громади м. Ужгород з урахуванням внесених до нього змін щодо орендної плати додатковою угодою від 25.02.2019.

Ухвалою суду від 23.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи: відповідачу - відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив.

Згідно ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

17.12.2020 на адресу суду надійшов письмовий відзив відповідача, за змістом якого такий заперечує проти позову та клопоче про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 08.02.2021 постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання, яке неодноразово за клопотаннями учасників процесу відкладалося за ухвалами суду, останній раз - на 20.10.2021.

Представник позивача присутній у даному судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами, заявами по суті справи: відповіддю на відзив, додатковими письмовими поясненнями. Вважає правомірними позовні вимоги про стягнення орендної плати, що заявлені за спірний період виходячи із збільшеного розміру орендної плати - 2520,00 грн., оскільки рішенням Ужгородської міської ради від 13.12.2018р. № 1346 змінено базовий розмір плати за тимчасове користування конструктивними елементами благоустрою, що перебувають у комунальній власності міста, та встановлено, що з 01 січня 2019 року такий у центральній зоні міста становить 100,00 грн. за 1 кв.м щомісячно. Посилаючись на п. 3.4 договору, стверджує, що у разі зміни розрахункових ставок внесення плати орендарем здійснюється у розмірі нових ставок з дати набрання ними чинності і орендар зобов`язаний не пізніше 3-х днів з цієї дати підписати з орендодавцем зміни до договору; відсутність або непідписання змін орендарем не звільняє його від внесення плати у розмірі і за ставками згідно з цим пунктом.

Відповідач письмовим відзивом, запереченнями на відповідь на відзив та його представник усними поясненнями у ході судового розгляду справи проти заявлених позовних вимог заперечують, вважаючи відсутнім обов`язок відповідача щодо сплати орендної плати у спірному періоді у новому розмірі. Відповідач стверджує про неодержання від позивача листа-пропозиції від 25.02.2019 про укладення додаткової угоди від 25.02.2019 до договору від 15.06.2017 № 83 та про відсутність у матеріалах справи належних доказів надіслання позивачем додаткової угоди відповідачу, відтак - така не може вважатися укладеною, а згідно п. 7.1 договору встановлено, що всі зміни та доповнення до нього мають однакову з ним юридичну силу виключно у разі їх оформлення письмово та за підписами уповноважених представників сторін. Стверджує також, що йому не було відомо про прийняття позивачем рішення від 13.12.2018р. № 1346, оскільки таке не було оприлюднено у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін у ході судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, керуючись законом, дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

При цьому суд виходив з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що сторонами у справі - департаментом як орендодавцем та ФОП Деяк як орендарем - 15.06.2017 укладено договір № 83 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода (далі - договір № 83), за умовами якого орендодавець надав орендарю права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення площею 21,0 кв.м за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця,19 «а» (кафетерій) - для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди строком до 01.11.2020 з дня передачі майна та підписання акту прийому-передачі конструктивного елементу благоустрою (п.п. 1, 2.1.1, 6.1).

За умовами договору орендар, у свою чергу, зобов`язався використовувати об`єкт оренди за призначенням та своєчасно, але не пізніше 15-го числа поточного місяця, сплачувати орендну плату (в сезонний період з 01 квітня по 01 листопада) у розмірі 882,00 грн. у місяць (п. 3.2), виходячи з розрахунку по 35 грн. за 1 кв.м (центральна зона) (п. 8).

Сторони також погодили (п. 3.4), що ставка плати за користування конструктивними елементами благоустрою та розміри орендованої площі встановлюються сторонами при укладенні цього договору не можуть бути нижчими від розрахункових ставок та розмірів площі, визначених у пункті 3.2 цього договору. Розрахункові ставки орендної плати щорічно на кожен наступний рік визначаються шляхом коригування розміру розрахункової ставки попереднього року на рівень інфляції за цей рік. У разі зміни розрахункових ставок та розмірів об`єкта користування, внесення плати орендарем здійснюється у розмірі нових ставок з дати набрання ними чинності і орендар зобов`язаний не пізніше 3-х днів з цієї дати підписати з орендодавцем зміни до цього договору. Відсутність або непідписання змін орендарем не звільняє його від внесення плати у розмірі і за ставками згідно з цим пунктом, у тому числі за зміненими, як це встановлено цим абзацом.

Договором (п. 4.1) передбачено, що у разі протермінування платежів, передбачених у пункті 3.2 цього договору орендар сплачує на користь орендодавця пеню від суми протермінованого платежу за кожен день протермінування згідно з діючим на цей період законодавством, але не вище подвійної облікової ставки Національного банку України.

Умовами договору (п. 6.3) встановлено, що договір може бути розірваний достроково в односторонньому порядку у встановлений законом спосіб в разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань за договором, в т.ч., зокрема, у разі невиконання орендарем умов договору, несплати за користування об`єктом оренди протягом двох місяців з дня закінчення терміну платежу.

Прикінцевими положеннями договору п. 7.1 встановлено, що всі зміни та доповнення до цього договору мають однакову з ним юридичну силу, якщо вони оформлені письмово і підписані уповноваженими представниками сторін.

15.06.2017 майно передано орендодавцем орендарю за договором, про що складено акт приймання-передачі.

13.12.2018 Ужгородською міською радою прийнято рішення № 1346 «Про зміни да рішення міської ради 07.11.2014 № 1505 «Про порядок отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у м. Ужгороді», відповідно до п. 1 якого встановлено, що з 01.01.2019 базовий розмір плати за тимчасове користування конструктивними елементами благоустрою, що перебувають у комунальній власності міста, здійснюється у розрахунку за 1 кв.м щомісячно у розмірі 100,00 грн. у центральній зоні міста. Рішення оприлюднено у встановленому порядку на офіційному сайті Ужгородської міської ради 19.12.22018, що підтверджено долученими позивачем до матеріалів принскріном з офіційного сайту Ужгородської міської ради та чим спростовується твердження відповідача про неоприлюднення зазначеного акту.

Зазначене рішення ради не скасоване, не визнане недійсним або незаконним, відтак за приписами ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Це рішення відповідно до умов договору може слугувати підставою для внесення змін до договору в частині визначення орендної плати.

Позивач стверджує, що ним 25.02.2019 надіслано відповідачу пропозицію про внесення змін до договору у зв`язку з прийняттям 13.12.2018 Ужгородською міською радою рішення № 1346 та проект додаткової угоди. За текстом пропозиції, долученої в копії до матеріалів справи, позивач запропонував відповідачу у триденний строк підписати та повернути один примірник угоди.

Відповідач не підписав угоду та заперечує, власне, одержання пропозиції про підписання додаткової угоди про внесення змін до договору.

Суд, досліджуючи та оцінюючи долучені позивачем до матеріалів справи - список рекомендованих відправлень поданих в міськпоштамт відправником: Ужгородська міська рада, Департамент міського господарства від 25.02.2019, в якому, зокрема, зазначений одержувач ФОП Деяк Б.Т., м. Ужгород, пр. Свободи, 24/27 (містить виправлення в ініціалах одержувача); список № 1589 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в поштамт відправником міською радою, в якому зазначений одержувач Деяк В.Т. з номером відправлення 914, та фіскальний чек пошти від 25.02.2019 - дійшов висновку, що такі не є доказами надіслання відповідачу у справі - ФОП Деяку Б.Т. - саме пропозиції про внесення змін до договору та проекту додаткової угоди, оскільки, зокрема, серед наданих документів відсутній опис поштового відправлення з якого можна достовірно встановити предмет поштового відправлення. Крім того, на офіційному сайті Укрпошти відсутня інформація про поштове відправлення за номером 914 та його вручення адресату.

Отже, оскільки позивачем не доведено направлення на адресу відповідача пропозиції про внесення змін до договору оренди від 15.06.2017 № 83, такий залишається чинним у попередній редакції узгодженій сторонами, в т.ч. щодо розміру орендної плати.

При цьому, суд керується приписами Цивільного кодексу України, що врегульовують питання зміни договору.

Так, згідно ст.ст. 651, 654 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору; пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи сторони, укладаючи договір також узгодили необхідність письмового оформлення та підписання сторонами змін та доповнень до договору (п. 7.1)

За наведеного посилання позивача на п. 3.4 договору як на підставу застосування нових ставок оренди не може бути прийнято судом, так як у спірному випадку має місце не «непідписання змін орендарем», а ненадіслання позивачем та неодержання відповідачем пропозиції внесення змін до договору.

Матеріалами справи встановлено, зокрема, договором оренди, актом прийому-передачі об`єкту, розрахунком заборгованості, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, передавши позивачу об`єкт оренди за актом приймання-передачі від 15.06.2017, натомість, відповідач всупереч договірних зобов`язань не здійснював своєчасно та в повному розмірі орендної плати за період з квітня по жовтень 2019, внаслідок чого виникла заборгованість останнього за зазначений період, що з урахуванням встановленої договором орендної плати у розмірі 882,00 грн. за місяць (виходячи з орендованої площі 21 кв.м та ставки оренди - 35 грн. за 1 кв.м без урахування ПДВ) становить 6174,00 грн.

Відповідач наведених обставин не спростував у ході судового розгляду.

За змістом ст. 526 ЦКУ та ст. 193 ГКУ зобов`язання, господарське зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦКУ, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.ст. 283, 286 ГКУ за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За наведених фактичних обставин справи та на підставі зазначених приписів цивільного та господарського права суд констатує, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за спірний період є правомірними на зазначену суму 6174,00 грн., оскільки доведені належними та допустимими доказами у справі та не спростовані відповідачем, в іншій частині - вимоги позивача не ґрунтуються на умовах договору, законі, відтак - не є правомірними та не підлягають до задоволення судом.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення пені, то суд констатує наступне.

Приписами ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою згідно ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши правові підстави вимог позивача в частині пені, здійснивши перевірку правильності їх розрахунку, дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки такі заявлені за період з квітня по вересень 2020, тобто після спливу шести місяців від дня, коли мало бути виконано зобов`язання за договором.

Отже, всього до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума 6174,00 грн., в іншій частині позовних вимог належить відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем за розгляд даної справи на підставі ст. 129 ГПК України підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73- 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

Стягнути фізичної особи-підприємця Деяка Богдана Тарасовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради (88000,м. Ужгород, пл. Поштова, 3, ) заборгованість в частині основного боргу на суму 6174,00 грн.( шість тисяч сто сімдесят чотири грн. 00 коп.) та у відшкодування судових витрат - суму 689,01 грн. (шістсот вісімдесят дев`ять грн. 00 коп.)

2.В іншій частині позову - відмовити, поклавши судові витрати в цій частині на позивача.

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України 01.11.2021

Суддя Ушак І.Г.