ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"28" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3104/21

Суддя Конюх О.В., розглянувши позовні матеріали

за позовом Броварської міської ради Броварського району Київської області (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 15, ідентифікаційний код 26376375)

до відповідача приватного акціонерного товариства «Броварський завод залізобетонних конструкцій» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Порошкова, буд. 2, ідентифікаційний код 01273711)

про розірвання договору та повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

позивач - Броварська міська рада Броварського району Київської області, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 20.10.2021 № 2-15/4849 до відповідача ПАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій», в якому просить суд зобов`язати відповідача - ПАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій» повернути Броварській міській раді Броварського району Київської області, гуртожиток розташований за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 12-а, по акту приймання передачі та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.05.2017 Броварською міською радою Броварського району Київської області прийнято рішення «Про закріплення на праві господарського відання за ПАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій» гуртожитку по вулиці Гагаріна 12-А у місті Бровари Київської області» № 546-28-07, на підставі якого 11.07.2017 між Броварською міською радою Броварського району Київської області (власник) та ПАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій» (користувач) було укладено договір про закріплення (передачу) майна, що є власністю територіальної громади міста Бровари на праві господарського відання, зареєстрований у реєстрі за №1409, відповідно до умов якого, власник закріплює (передає) користувачу, а користувач приймає в господарське відання майно, а саме: гуртожиток, загальною площею 4 084,6 кв.м., який розташований за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 12-а.

26.08.2021, у зв`язку із систематичним порушенням відповідачем умов договору від 11.07.2017, Броварською міською радою Броварського району Київської області прийнято рішення від 26.08.2021 №364-11/08 «Про розірвання договору «Про закріплення (передачу) майна, що є власністю територіальної громади міста Бровари на праві господарського відання». Пунктом 3 вказаного рішення встановлено відповідачу термін у 30 днів для добровільного повернення майна.

Як твердить позивач, про прийняте рішення відповідача було повідомлено листом від 01.09.2021 № 2-6/4029, в якому також було запропоновано відповідачу повернути майно, а саме гуртожиток в добровільному порядку підписавши додаткову угоду про розірвання Договору, проект якої було додано до вищевказаного листа, та підписати акт приймання передачі. Однак, відповідач відмовився від добровільного повернення майна, повідомивши позивача про прийняте рішення листом від 17.09.2021 № 75, у зв`язку із чим позивач просить суд зобов`язати відповідача - ПАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій» повернути Броварській міській раді Броварського району Київської області, гуртожиток розташований за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 12-а, по акту приймання передачі.

Подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 частини 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Всупереч наведеним нормам позивач не визначився із змістом позовних вимог, оскільки у вступній частині позову зазначено про розірвання договору та повернення майна, що не відповідає прохальній частині позовної заяви, у якій заявлено лише вимогу про зобов`язання повернути майно.

При цьому у позовній заяві не наведено, чи вважає позивач договір від 11.07.2017 №1409 (посвідчений нотаріально) розірваним, з якої дати та з яких підстав, враховуючи, що розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що договір, що розривається (ст.654 ЦК України).

Позивач не визначився із способом захисту порушеного права та правовими підставами (конкретними нормами конкретного закону) поданого позову. Фактично позивач твердить про порушення відповідачем договірних зобовязань та посилається при цьому на зобовязальні статті Господарського кодексу України (ст.ст. 174, 193) та Цивільного кодексу України (ст.ст. 526, 610, 614), заявляючи при цьому віндикаційний позов на підставі ст. 387 ЦК України, однак договірний характер відносин сторін виключає застосування вказаного способу захисту.

Суд зазначає, що позбавлений права визначати замість позивача позовні вимоги, оскільки відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 3 частини 3 ст. 162 ГПК України позовна заява має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивачем не визначено ціну позову.

Статтею 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Позовні вимоги про повернення майна у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Пунктом 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (рухомих та нерухомих речей) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 923/441/18.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 162 та ст. 163 ГПК України обов`язок визначення вартості майна та відповідно ціни поданого позову закон покладає на на позивача.

Позивачем не зазначено вартість витребуваного майна та не вказано ціну позову. Позивачем не подано жодних доказів на підтвердження дійсної вартості витребуваного майна, у зв`язку з чим суд у порядку ст. 163 ГПК України позбавлений можливості попередньо визначити розмір належного до сплати судового збору.

Згідно з приписами пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України Про судовий збір.

Частиною 1 ст. 4 Закон України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270,00 грн.

У відповідності до п.п.2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З огляду на викладене, позивачу слід визначитися із позовними вимогами, вказавши їх правові підстави, визначитися з ціною позову та подати суду документи щодо вартості спірного майна та з врахуванням наведених вище приписів Закону України "Про судовий збір", сплатити судовий збір за ставкою, що підлягала сплаті при поданні позову, виходячи з вартості витребуваного майна та із врахуванням вимоги немайнового характеру про розірвання договору (у разі, якщо позивач таку заявить).

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд роз`яснює Броварській міській раді Броварського району Київської області, що відповідно до частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, проте, згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Вищевказані недоліки позовної заяви повинні бути усунуті Броварською міською радою Броварського району Київської області у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 162, 163, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Броварської міської ради Броварського району Київської області від 20.10.2021 № 2-15/4849 залишити без руху.

2. Зобов`язати Броварську міську раду Броварського району Київської області усунути недоліки позовної заяви, у строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- визначитися із позовними вимогами та вказати письмово вірну ціну поданого позову підтвердивши її документально;

- вказати правові підстави кожної із позовних вимог (конкретні статті конкретного закону, якими позивач обґрунтовує свої вимоги);

- подати суду докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі відповідно до заявлених позовних вимог (1,5% від ціни позову за майнову вимогу плюс 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну немайнову вимогу) - оригінал платіжного документу з відміткою банку про проведення платежу.

Докази подаються за правилами, встановленими ст. 80 ГПК України.

3. Копію ухвали направити Броварській міській раді Броварського району Київської області

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Конюх