ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021м. ДніпроСправа № 904/6464/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Аули, комплекс Будвель та споруд №2, Аульська селищна рада, ідентифікаційний код 34621490)

до Комунального підприємства Криничанської селищної ради "Комунальник" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Кринички, вул. Будівельників, буд. 5, ідентифікаційний код 36679668)

про стягнення 394 119,77 грн. заборгованості за надані послуги

Представники:

Від позивача: Іванов В.О., довіреність, адвокат

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №512/1-3 від 08.07.2021 про стягнення з Комунального підприємства Криничанської селищної ради "Комунальник" 394 119,77 грн. заборгованості за надані послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №3 від 04.01.2017 на виробництво та надання послуг з централізованого водопостачання в частині своєчасної та повної оплати послуг отриманих у період з серпня по вересень 2018 року на загальну суму 394 119,77 грн. за наступними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- №ОУ-588 від 31.08.2018 на суму 211 260,19 грн.;

- №ОУ-641 від 30.09.2018 на суму 182 859,58 грн.

Також позивач у позові вказав Криничанську селищну раду у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Однак, в супереч вимогам Господарського процесуального кодексу України, позовна заява не містить обґрунтування, що рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін та на яких саме підставах необхідно залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою суду від 20.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/6464/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання на 25.08.2021 о 15:00год.

У підготовчому засіданні 25.08.2021 оголошувалась перерва до 06.09.2021 о 11:00 год.

До суду 06.09.2021 позивачем подано клопотання про надання додаткових доказів на підтвердження того, що договір між сторонами не припинив свою дію у період з серпня по вересень 2018 року, а саме копії додаткових угод №6 від 31.05.2018 та №7 від 30.08.2018.

На електрону пошту суду 06.09.2021 надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю представника відповідача бути присутнім у судовому засіданні.

Підготовче засідання 06.09.2021 відкладено на 20.09.2021 о 16:00 год.

Ухвалою суду від 20.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 25.10.2021 о 12:00год.

На електрону пошту суду 25.10.2021 надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що у керівника явно виявлені ознаки респіраторного захворювання.

Судом клопотання відповідача про відкладення судового засідання не задоволено на підставі наступного.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Слід також відзначити, що у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 25.10.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" (далі - позивач, виробник) та Комунальним підприємством Криничанської селищної ради "Комунальник" (далі - відповідач, споживач) 04.01.2017 укладено договір №3 на виробництво та надання послуг з централізованого водопостачання (далі договір) відповідно до п.1.1 якого виробник зобов`язується надати споживачу послуг з централізованого водопостачання (далі - послуги) показники якості води повинні відповідати вимогам Державних санітарних норм та правил "Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною" ДСанПіНу 2.2.4-171-10, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12.05.2010 №400, до межі розподілу балансової належності мереж між виробником та споживачем, які є невід`ємною частиною договору, а споживач зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити дані послуги за встановленими цінами та кількістю у строки і на умовах, передбачених договором.

Облік обсягу реалізованої питної води здійснюється за допомогою засобу обліку, що знаходиться на балансі споживача (п.2.3 договору).

Зняття показів засобів обліку здійснюється щомісяця, представником виробника у присутності представника споживача, або самим споживачем згідно графіку зняття показів. Результати замірів оформлюються двостороннім Актом до 30-31 числа облікового місяця (п.2.9 договору).

Розрахунок за спожиту питну воду в розмірі вартості спожитого обсягу питної води щомісячно може здійснюватися споживачем самостійно, у вигляді попередньої оплати грошовими коштами на поточний рахунок виробника до 10 числа розрахункового (поточного) місяця. У разі, коли попередня оплата перевищуватиме фактичне споживання, різниця буде зарахована за вибором виробника в рахунок майбутніх платежів (при відсутності заборгованості минулих періодів), або в погашення заборгованості минулих періодів (п.5.1 договору).

Кінцевий розрахунок за фактично спожиту питну воду повинен бути здійснений споживачем у повному розмірі до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виробника (п.5.2 договору).

Відповідно до п.10.2 договору термін дії договору з 01.01.2017 до 28.02.2017 (п.10.2 договору).

Додатковою угодою №6 від 31.05.2018 сторони погодили викласти п.10.2 договору від 04.01.2017 №3 на виробництво та надання послуг з централізованого водопостачання у наступній редакції: Термін дії договору з 01 червня 2018 року до 31 серпня 2018 року.

Додатковою угодою №7 від 30.08.2018 сторони погодили викласти п.10.2 договору від 04.01.2017 №3 на виробництво та надання послуг з централізованого водопостачання у наступній редакції: Термін дії договору з 01 вересня 2018 року до 25 грудня 2018 року.

На виконання умов договору позивачем надані послуги у період з серпня по вересень 2018 року на загальну суму 394 119,77 грн. у загальному обсязі 111 250 м3 за наступними актами:

1) прийому-передачі:

- від 31.08.2018 за серпень 2018 року питну воду в обсязі 61 556 м3 ;

- від 30.09.2018 за вересень 2018 року питну воду в обсязі 49 694 м3 ;

2) здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- №ОУ-588 від 31.08.2018 на суму 211 260,19 грн.;

- №ОУ-641 від 30.09.2018 на суму 182 859,58 грн.

Відповідачем оплата за надані позивачем послуги не здійснена, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду для захисту свого порушеного права.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин щодо укладення договору, щодо строку дії договору, щодо строку та порядку надання послуг та їх оплати.

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1ст. 903 Цивільного кодексу України).

Правовий аналіз наведених положень Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондується обов`язок замовника з її оплати.

Відповідно до ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки відповідач не надав доказів сплати існуючої заборгованості за надані послуги, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 394 119,77 грн. боргу.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 394 119,77 грн. заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 5 911,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" до Комунального підприємства Криничанської селищної ради "Комунальник" про стягнення 394 119,77 грн. заборгованості за надані послуги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства Криничанської селищної ради "Комунальник" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Кринички, вул. Будівельників, буд. 5, ідентифікаційний код 36679668) на користь Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Аули, комплекс Будвель та споруд №2, Аульська селищна рада, ідентифікаційний код 34621490) 394 119,77 грн. заборгованості за надані послуги та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 5 911,80 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 29.10.2021.

Суддя Е.М. Бондарєв