РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

18.05.2021Справа № 910/21001/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Фінанс Груп"

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 5 801 687,97 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 18.05.2021,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2020 року Міністерство оборони України (далі - позивач, Міністерство) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Фінанс Груп" (далі відповідач, Товариство) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 5 801 687,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушеннями, за твердженням позивача, відповідачем умов Договору № 286/2/18/177 про закупівлю послуг з організації харчування від 29.12.2018.

Ухвалою від 14.01.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у встановленому чинним законодавством порядку та розмірі.

20.01.2021 до канцелярії суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою від 05.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі № 910/21001/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.03.2021 та визначено сторонам строки на вчинення процесуальних дій.
У зв`язку з перебуванням судді Джарти В. В. у відпустці судове засідання, призначене на 04.03.2021 було перенесено на 15.03.2021.

02.03.2021 представником позивача подано до суду надійшла відповідь на відзив.

За наслідками судового засідання 15.03.2021суд ухвалив продовжити підготовче провадження у справі № 910/21001/20 на 30 днів до 07.05.2021 (включно) та відкласти підготовче засідання у справі на 12.04.2021.

Ухвалою від 12.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/21001/20 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.05.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Джарти В. В. у відпустці судове засідання, призначене на 19.05.2021, не відбулося.

Ухвалою від 13.05.2021 призначено судове засідання у справі № 910/21001/20 на 18.05.2021.

У судовому засіданні 18.05.2021 представник позивача просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2018 між Міністерством (далі замовник) та Товариством (далі виконавець) відповідно до рішення тендерного комітету Міністерства оборони України від 20.12.2018 № 75/643/14, укладено договір №286/2/18/177 (далі Договір) про закупівлю послуги з організації харчування (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу, (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зоні відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації).

Згідно п. 2.1 вказаного Договору виконавець зобов`язався у 2019 році надати замовнику послуги з організації харчування (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу, (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зоні відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), зазначені у специфікації до цього Договору, освіження продовольства, а замовник прийняти послуги і оплатити у строки та за цінами згідно з положеннями цього договору.

Відповідно до п. 2.4 Договору ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у специфікації договору.

За положеннями п. 6.16.10 Договору виконання плану освіження харчових продуктів відображається в акті стану освіження запасів продовольства, які складаються щомісячно представником замовника та представником виконавця у трьох примірниках і надаються: перший примірник - представнику замовника, другий - представнику виконавця, третій - замовнику.

Виконавець відповідно до заявки представника замовника здійснює оновлення/освіження харчових продуктів (пункт 6.16.1 Договору).

Пунктом 6.17.1. Договору передбачено, що контроль здійснюється за: технологією приготування їжі, її якістю; відповідно даних накладних фактичній наявності виданих харчових продуктів; санітарним станом об`єктів продовольчої служби; безпекою якості харчових продуктів під час постачання та зберігання; відповідністю харчових продуктів, що використовуються для надання Послуг за цим Договором чинним стандартам; порядком зберігання харчових продуктів на складі (або місцях); якістю та повнотою доведення встановлених норм харчування до кожного військовослужбовця та норм годування для штатних тварин і забезпечення їх кормами та фуражем, вивозом і видачею їжі; порядком освіження харчових продуктів; дотримання санітарних заходів під час кулінарної обробки харчових продуктів, приготування і роздачу готової їжі, утримання їдалень, складів, овочесховищ; своєчасним проходженням медичного обстеження обслуговуючим персоналом, який задіяний в організації продовольчого забезпечення; використанням і утриманням виконавцем військового майна та його обслуговуванням відповідно до експлуатаційної документації.

Відповідно до пункту 6.17.3. Договору виявлені порушення умов цього Договору фіксуються в: щоденному акті приймання наданих послуг з харчування, зведеному акті приймання наданих послуг із харчування, в графах книги обліку контролю за якістю приготування їжі та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо організації харчування; акті приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо забезпечення харчовими продуктами.

При виявленні порушень будь-яких умов договору представником замовника складається акт про порушення договірних зобов`язань за участі представника виконавця, а у разі його відсутності або відмови - членами комісії та засвідчується підписами сторін. У разі відмови представника виконавця підписувати акт, цей факт фіксується підписами членів комісії, після чого акт надсилається замовнику. На підставі акта замовником оформляється претензія та направляється в установленому порядку виконавцю.

Відповідно до пункту 8.2.3 Договору при порушенні умов цього Договору щодо своєчасного та/або повного освіження харчових продуктів відповідно до заявки представника замовника, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості неосвіжених або несвоєчасно освіжених харчових продуктів за кожен день прострочення, а в разі їх псування в результаті не освіження з вини виконавця - зобов`язаний поставити харчові продукти свіжого виробництва на заміну зіпсованих.

Як зауважує Міністерство, відповідно до заявки на освіження продовольства військової частини НОМЕР_1 на перше півріччя 2019 року освіженню підлягали борошно пшеничне І ґатунку в кількості 5 424,00 кг у квітні 2019 року, консерви м`ясні в кількості 186 273,675 кг у січні 2019 року.

На підставі акту № 31 стану освіження запасів продовольства за травень 2019 року та акту № 36 від 09.07.2019 стану освіження запасів продовольства за червень 2019 року у військовій частині НОМЕР_1 зафіксовано факт неосвіження 163 789,50 кг консерви м`ясної та 5 424,00 кг борошна пшеничного 1 ґатунку.

У зв`язку з цим військовою частиною А2788 складено акт № 37 від 09.07.2019 та акт № 32 від 10.06.2019 порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання.

Виходячи з того, що вартість борошна пшеничного становила 7,50 грн за 1 кг, консерви м`ясних 50,97 грн за 1 кг, загальна вартість неосвіжених продуктів склала 8 348 350,82 грн.

Отже, Міністерством за не освіження борошна пшеничного І ґатунку нарахований за період з 01.05.2019 по 30.06.2019 штраф у розмірі 20 % на суму 8 136,00 грн (40 680,00 грн х 20% = 8 136,00 грн) та пеня в сумі 481,48 грн (40 680,00 грн х 0,1% : 100 х 61 день = 481,48 грн); за не освіження консервів м`ясних 669 670,16 грн штрафу в розмірі 20 % (8 348 350,82 грн х 20% = 669 670,16 грн) та 1 252 252,50 грн пені (8 348 350,82 грн х 0,1% : 100 х 150 днів = 1 252 252,50 грн).

Із метою вжиття заходів досудового врегулювання спору Міністерством направлялися до Товариства претензії № 286/6/4925 від 29.07.2019, 286/6/4926 від 29.07.2019, однак відповіді або грошових коштів позивач не отримав.

Крім того, відповідно до заявки № 38 від 09.07.2019 на освіження продовольства військової частини НОМЕР_1 на друге півріччя 2019 року освіженню в липні 2019 року підлягали томатна паста у кількості 13062,00 кг, оцтова есенція - 1,5 кг, консерви м`ясні 186 156,60 кг.

З огляду на не проведення освіження вищезазначених продуктів харчування у військовій частині НОМЕР_1 складено акт № 46 стану освіження запасів продовольства за липень 2019 року, акт № 48 стану освіження запасів продовольства за серпень 2019 року, акт № 51 стану освіження запасів продовольства за вересень 2019 року.

Відтак, у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань складено акти порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання № 47 від 31.07.2019, № 49 від 09.09.2019, № 52 від 10.10.2019.

Таким чином, за не освіження харчових продуктів Міністерством нараховано: за не освіження консерви м`ясної штраф у сумі 2 107 904,94 грн (10 539 524,68 грн вартість консерви м`ясної х 20% = 2 107 904,94 грн), пеню в сумі 642 910,72 грн (10 539 524,68 грн. вартість консерви м`ясної х 0,1% : 100 х 61 день = 642 910,72 грн); за не освіження томатної пасти: штраф у розмірі 78 940,32 грн (394 701,60 грн вартість томатної пасти за 12 412,00 кг. х 20% = 78 940,32 грн), пеню в розмірі 24 076,70 грн (394 701,60 грн вартість томатної пасти за 12 412,00 кг. х 0,1% : 100 х 61 день = 24 076,70 грн); за не освіження оцтової есенції: штраф у сумі 9,90 грн (49,50 грн вартість оцтової есенції х 20% = 9,90 грн), пеню в розмірі 3,05 грн

(49,50 грн вартість оцтової есенції х 0,1% : 100 х 61 день = 3,05 грн).

Крім того, у військовій частині НОМЕР_2 20.02.2019 проведено перевірку та складено акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання № 190 від 21.02.2019, зведений акт № 13/А1789 з приймання наданих послуг щодо забезпечення харчуванням за період з 11 лютого по 20 лютого 2019 року (включно), акт № 13/20 приймання наданих послуг щодо забезпечення харчуванням від 20.02.2019.

Так, за використання Товариством під час надання послуги з харчування харчових продуктів з порушенням маркування та харчових продуктів, які є небезпечними, Міністерством нараховані: 6 415,31 грн штрафу (32 076,54 грн вартості наданої послуги щодо забезпечення харчуванням за 20.02.2019) х 20% : 100 = 6 415,31 грн).

За порушення санітарних норм і правил утримання приміщень їдальні Міністерством нараховано 1700,00 грн штрафу (17,00 грн неоподаткований мінімум доходів громадян х 100 = 1700 грн).

Відтак, Міністерством за порушення договірних зобов`язань направлялась до Товариства претензія № 286/6/2589 від 09.04.2019, однак відповіді або грошових коштів замовник не отримав.

Крім того, відповідно до заявки на постачання (освіження, оновлення) продовольства в/ч НОМЕР_3 на І півріччя 2019 року від 04.01.2019 № 102/33 підлягало освіженню борошно пшеничне І гатунку у кількості 4350,00 кг у лютому 2019 році.

Актом стану освіження № 102/450 від 01.03.2019 зафіксовано факт неосвіження борошна пшеничного І гатунку у встановлені заявкою строки.

Отже, за не освіження борошна пшеничного І гатунку Міністерством нараховано 2 479,50 грн штрафу (12 397,50 грн вартості борошна пшеничного І гатунку х 20% : 100 = 2 479,50 грн) та 347,20 грн пені (12 397,50 грн вартості борошна пшеничного І гатунку х 0,1% : 100 х 28 днів= 347,20 грн).

Міністерство зверталося до Товариства з відповідною претензією №286/6/2646 від 11.04.2019, проте вимоги претензії у добровільному порядку відповідачем не виконані.

Також, актом про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання № 518 від 13.06.2019, зведеним актом № 49/А 1789 приймання наданих з 11 червня по 20 червня 2019 року (включно) послуг, актом № 49/12 приймання наданих послуг з харчування від 12.06.2019 встановлено не введення встановлених норм харчування до особового складу (12.06.2019 - обід), у зв`язку з чим нараховано штраф у розмірі 2660,19 грн (13 300,93 грн вартість наданої послуги із харчування за обід (45%) 12.06.2019) х 20% : 100 = 2660,19 грн).

За порушення санітарних норм і правил утримання приміщень їдальні Міністерством нараховано 1700,00 грн штрафу (17,00 грн неоподаткований мінімум доходів громадян х 100 = 1700 грн).

Листом від 25.06.2019 № 604 командир в/ч НОМЕР_2 повідомив Товариство, що вказані в акті № 518 від 13.06.2019 про порушення договірних зобов`язань недоліки усунуті.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що освіження продуктів харчування можливе лише тих, строк зберігання яких не закінчився. У той же час, на момент складання актів про порушення договірних зобов`язань строки придатності продуктів харчування закінчилися. Також відповідач наголосив на закінченні строку спеціальної позовної давності про стягнення штрафних санкцій.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положення статті 509 Цивільного кодексу України встановлюють, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Як передбачено частиною 2 статті 231 ГК України в разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з частиною 4 статті 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як встановлено в пункті 8.2.1 Договору в разі виявлення порушень договірних зобов`язань щодо використання виконавцем під час надання послуги з харчування харчових продуктів, які є небезпечними та з порушенням маркування, виконавець сплачує замовнику штраф за кожен встановлений та зафіксований випадок у розмірі 20% від вартості наданої послуги, відповідно до акту приймання наданих послуг з харчування на день виявлення порушення.

Відповідно до абзацу 4 пункту 8.2.2 Договору при порушенні санітарних норм і правил утримання приміщень їдальні, з урахуванням прийому-передачі рухомого та нерухомого майна, технологічного (немеханічного, механічного, теплового), холодильного обладнання та при виявленні факту неякісного миття посуду, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожний встановлений та зафіксований випадок.

Пунктом 8.2.3 Договору встановлено, що при порушенні умов цього Договору щодо своєчасного та/або повного освіження харчових продуктів відповідно до заявки представника замовника, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості неосвіжених або несвоєчасно освіжених харчових продуктів за кожен день прострочення, а в разі їх псування в результаті не освіження з вини виконавця - зобов`язаний поставити харчові продукти свіжого виробництва на заміну зіпсованих.

Судом встановлено, що Товариством порушено договірні зобов`язання зі своєчасного освіження харчових продуктів, про що складено акти № 37 від 09.07.2019 до 09.07.2020, за актом № 32 від 10.06.2019 до 10.06.2020, за актом № 47 від 31.07.2019 до 31.07.2020, за актом № 49 від 09.09.2019 до 09.09.2020, за актом № 52 від 10.10.2019 до 10.10.2020, № 102/450 від 01.03.2019.

У той же час, судом враховані посилання Товариства на обставини щодо закінчення строку придатності продуктів харчування на час складання вищезазначених актів, однак суд зауважує, що відповідні акти складені саме за порушення строків освіження, встановлених у заявках Міністерства, тобто після граничного строку для освіження продуктів харчування.

Отже, Товариством не доведено дотримання положень договору з виконання плану освіження харчових продуктів.

Також за актами № 190 від 21.02.2019, № 518 від 13.06.2019 зафіксовано надання Товариством послуги з харчування харчових продуктів з порушенням маркування та харчових продуктів, які є небезпечними, та за порушення санітарних норм і правил утримання приміщень їдальні.

Разом із цим, Товариством подано заяву про застосування строку спеціальної позовної давності до нарахованих штрафних санкцій.

Статтею 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Згідно з частиною 5 статті 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Перебіг строку нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (частина 2 статті 258 Цивільного кодексу України).

Таким чином, оскільки нарахування господарських санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним, то позовна давність спливає через рік від дня, за який нараховано санкцію.

Аналогічна позиція наведена в постановах Верховного Суду від 22.07.2019 у справі № 911/1563/18, від 22.08.2019 у справі № 914/508/17, від 11.11.2019 у справі № 904/1038/19, від 11.02.2020 у справі № 916/612/19.

У даному випадку, за порушення зобов`язань, зафіксованих у актах перевірки, строк пред`явлення вимог про стягнення штрафних санкцій становить: за актом № 37 від 09.07.2019 до 09.07.2020, за актом № 32 від 10.06.2019 до 10.06.2020, за актом № 47 від 31.07.2019 до 31.07.2020, за актом № 49 від 09.09.2019 до 09.09.2020, за актом № 52 від 10.10.2019 до 10.10.2020, № 190 від 21.02.2019, № 102/450 від 01.03.2019, № 518 від 13.06.2019.

Зважаючи на те, що з даним позовом Міністерство звернулося до суду 28.12.2020, заявлені штрафні санкції за вказаними вище актами не підлягають стягненню у зв`язку із пропуском строку спеціальної позовної даності в один рік.

Інші доводи учасників справи судом розглянуті, проте на результат вирішення спору не вплинули. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статей 76-77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з приписами статей 78-79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Фінанс Груп" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 5 801 687,97 грн відмовити повністю.
2. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на Міністерства оборони України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28.07.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ