ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 справа № 914/2611/21

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Благогаз Збут», м. Львів
до відповідача:Відділу освіти Радехівської районної державної адміністрації, м. Радехів, Львівська обл.
про:стягнення штрафу за договором постачання природного газу №12 від 11.01.2020
Суддя Р.В. Крупник Секретар О.О. Шевчук

Представники сторін:
від позивача:Ю.Є. Морганюк адвокат
від відповідача:не з`явився.
ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Благогаз Збут» (далі Позивач) до Відділу освіти Радехівської районної державної адміністрації (далі Відповідач) про стягнення штрафу за договором постачання природного газу №12 від 11.01.2020.

Ухвалою від 03.09.2021 суд відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 27.09.2021.

Ухвалою від 27.09.2021 суд відклав розгляд справи на 25.10.2021.

Представниця позивача в судове засідання 25.10.2021 з`явилася, позовні вимоги підтримала, просила позов задовільнити в повному обсязі

Відповідач явки свого представника в судове засідання 25.10.2021 не забезпечив, причин неявки не сповістив.

Суд зазначає, що ухвала про відкриття провадження в справі була вручена відповідачу 07.09.2021. Натомість ухвала про відкладення розгляду справи на 25.10.2021 повернулася на адресу суду із зазначенням причин невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи те, що відповідач не повідомляв суд про зміну адреси свого місцезнаходження, а ухвала направлялася за його юридичною адресою, то відповідач, в силу вимог ст. 242 ГПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 11.01.2020 між позивачем (постачальником) і відповідачем (споживачем) укладено договір постачання природного газу №12, відповідно до якого постачальник зобов`язувався поставити споживачеві у 2020 році природний газ в обумовлених у договорі та додатковій угоді №2 від 30.10.2020 до договору обсягах. У договорі сторонами було погоджено, що якщо фактично спожитий обсяг газу буде відрізнятися від обсягу, визначеного у договорі, споживач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від вартості обсягу газу, на котрий фактичний обсяг споживання буде відрізнятися від замовленого за кожну добу, в якій зафіксоване таке відхилення (+/- 3-5%) та 20% штрафу (якщо відхилення перевищуватиме 5%). Як стверджує позивач, оскільки у листопаді 2020 року відповідачем спожито 12,57003 тис. м3 (замовлений обсяг 18,00 тис м3), а в грудні 2020 21,12049 тис. м3 (замовлений обсяг 48,87783 тис. м3), споживачеві нараховано штраф у розмірі 35 430,02 грн. Так як у добровільному порядку штраф споживачем сплачений не був, позивач звернувся із цим позовом до суду про стягнення з відповідача 35 430,02 грн. штрафу.

Аргументи відповідача.

Відповідач свого відзиву на позовну заяву не подав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

11.01.2020 між Відділом освіти Радехівської районної державної адміністрації (за договором - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Благогаз Збут» (за договором - постачальник) було укладено Договір постачання природного газу №12 (надалі - Договір).

Відповідно п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2020 році природний газ (код 09120000-6 - газове паливо (природний газ)), а споживач зобов`язувався прийняти та оплатити вартість газу (з врахуванням витрат на транспортування) у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктами 1.2 та 1.3 Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 30.10.2020) передбачено, що річний плановий обсяг постачання газу становить 94,41122 тис. куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях становлять, зокрема, за листопад 2020 18,00 тис. куб.м. і за грудень 2020 48,87783 тис. куб.м.

Сторонами в розділі 2 Договору було передбачено якість, обсяг природного газу та умови його постачання.

Згідно п. 2.3. договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

В пункті 2.4 Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 30.10.2020) сторони передбачили, що обсяг відбору (споживання) газу споживачем не повинен відрізнятися (у будь-яку сторону) від підтвердженого обсягу газу більше ніж на +/- 3% за обліковий період (добу, місяць).

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу за добу споживання більше ніж на 3-5% відрізняється від замовленого обсягу газу (позитивний чи негативний небаланс від 3% до 5% включно), споживач зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 10% від вартості обсягу газу, на котрий фактичний обсяг споживання буде відрізнятись від замовленого за кожну добу, в якій зафіксоване таке відхилення. У випадку, якщо відхилення перевищуватиме 5% - споживач зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості обсягу газу, на котрий фактичний обсяг споживання буде відрізнятись від замовленого за кожну добу, в якій зафіксоване таке відхилення (п. 6.2.3 Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 30.10.2020)).

У пункті 2.9. Договору сторони погодили порядок визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами.

Відповідно до п.п. 2.9.1. Договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

Згідно п. 2.9.2.-2.9.3. Договору на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

Відповідно до п. 2.9.4. Договору у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника.

Пунктом 2.9.5. Договору сторони погодили, що у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Як встановлено судом, у зв`язку з тим, що відповідач не підписав позивачу акти приймання-передачі газу, позивач визначав подобове споживання газу відповідачем на підставі даних Оператора ГТС, які відображені на електронній ІТ-платформі SАР.

Відповідно до ч.5 розділу 1 Правил постачання природного газу Інформаційна платформа - це електронна платформа, функціонування та корегування якою забезпечується оператором ГТС, відтак показники подобового споживання, що відображені на ній є підставою для проведення розрахунків між учасниками ринку природного газу. Дані інформаційної платформи SАР вказані у розрахунку штрафних санкцій, у розділі факт після коригування (тис.м.куб.).

Крім цього, для зручності споживачів газу було запроваджено на сайті постачальника http://www.blagogaz.соm/ особистий кабінет для кожного споживача, де відповідач відкоригував споживання газу у листопаді - грудні 2020 року.

Використовуючи вищенаведені дані та документи, за наслідками діяльності відповідача у листопаді-грудні 2020 року, позивачем виявлено невідповідності між замовленими та фактично спожитими обсягами газу у розмірі 3-5 %.

Як встановлено судом,

- у листопаді 2020 року із замовлених відповідачем 18,00 тис. куб.м. газу було відібрано 12,57003 тис. куб.м. газу;

- у грудні 2020 року із замовлених відповідачем 48,87783 тис. куб.м. газу було відібрано 21,12049 тис. куб.м. газу.

Тобто, небаланс у листопаді 2020 року становив 5,42997 тис. куб.м. газу, у грудні 2020 року 27,75734 тис. куб.м. газу.

Позивач виставив відповідачу рахунки-фактури:

- №СФ-Ш-12-53 на загальну суму 17 093,22 грн, з яких: штраф за небаланс об`єму постачання природного газу за листопад 2020 року 15 209,86 грн., штраф за перебір замовлених потужностей за листопад 2020 року 1 883,36 грн.

- №СФ-Ш-15-25 на загальну суму 18 336,80 грн., з яких: штраф за небаланс об`єму постачання природного газу за грудень 2020 року 16 325,13 грн., штраф за перебір замовлених потужностей за грудень 2020 року 2 011,67 грн.

Як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення позивача з цим позовом до суду слугувало допущення відповідачем у листопаді - грудні 2020 року невідповідностей між замовленими та фактично спожитими обсягами газу у розмірі 3-5%, у зв`язку з чим відповідачу нараховано 31 534,99 грн штрафу за небаланс об`єму постачання природного газу за період листопад - грудень 2020 року, а також 3 895,03 грн. штрафу за перебір замовлених потужностей за період листопад - грудень 2020 року. Таким чином, загальний розмір штрафних санкцій, які позивач просить стягнути з відповідача, становить 35 430,02 грн.

ОЦІНКА СУДУ.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є Договір постачання природного газу №12 від 11.01.2020, з врахуванням додаткових угод до нього.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності із ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Так, пунктом 6.2.3 Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 30.10.2020) сторони передбачили, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу за добу споживання більше ніж на 3-5% відрізняється від замовленого обсягу газу (позитивний чи негативний небаланс від 3% до 5% включно), споживач зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 10% від вартості обсягу газу, на котрий фактичний обсяг споживання буде відрізнятись від замовленого за кожну добу, в якій зафіксоване таке відхилення. У випадку, якщо відхилення перевищуватиме 5% - споживач зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості обсягу газу, на котрий фактичний обсяг споживання буде відрізнятись від замовленого за кожну добу, в якій зафіксоване таке відхилення.

Таким чином, враховуючи те, що фактичний обсяг використаного відповідачем газу у листопаді 2020 року був менший на 5,42997 тис. куб.м. газу від замовленого, а у грудні 2020 року менший на 27,75734 тис. куб.м. газу від замовленого, то у відповідності до п. 6.2.3 Договору він повинен сплатити штраф за листопад 2020 року у розмірі 15 209,86 грн. та за грудень 2020 року у розмірі. А тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Щодо штрафу за перебір замовлених потужностей, то суд зазначає таке.

Особливості господарсько-правової відповідальності визначені ГК України. Так, за ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Приписами ч. 1-2 ст. 217 ГК України передбачено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

За наведеними вище положеннями ГК України, господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.12.2019р. у справі №904/4156/18.

Суд зазначає, що розмір штрафу за порушення договірного зобов`язання встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування штрафу, або містить умову про те, що штраф нараховується відповідно до чинного законодавства, сума штрафу може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови його сплати визначено певним законодавчим актом.

З огляду на те, що умовами Договору постачання природного газу №12 від 11.01.2020 не передбачено відповідальності відповідача у вигляді штрафу за перебір замовлених потужностей, а тому суд дійшов висновку, що позов у цій частині задоволенню не підлягає. Більше того, безпідставність відповідних позовних вимог полягає в тому, що відповідачем було допущено недобір замовлених потужностей, а не перебір.

При цьому, суд відхиляє покликання позивача на положення п. 6.1 Договору, оскільки відповідні положення є загальними та передбачають лише, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з Договором та чинним законодавством України. Вказані положення не передбачають штрафу для відповідача.

Не заслуговують на увагу також покликання позивача на положення п. 1 ч. 2 Розділу ІХ Кодексу ГТС, оскільки вказані положення регулюють правовідносини між позивачем та оператором газотранспортної системи, а не між сторонами по справі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача покладається судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 2 161,49 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 222, 231, 233, 236, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу освіти Радехівської районної державної адміністрації (80200, Львівська обл., м. Радехів, пр. Відродження, буд. 16; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Благогаз Збут» (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 86В, кв. 1; ) 31534,99 грн. штрафу та 2161,49 грн. судового збору.

3. У решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 01.11.2021.

Суддя Крупник Р.В.