ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 916/2987/21

за заявою Фізичної особи-підприємця Корєнь Раїси Павлівни

про забезпечення позову

у справі № 916/2987/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Корєнь Раїси Павлівни ( АДРЕСА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_2 ); РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

про стягнення 169971,82 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

ФОП Корєнь Раїса Павлівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою від 14.09.2021 б/№ до ОСОБА_1 про стягнення 169971,82 грн.

Разом з позовною заявою Позивачем подано до суду заяву від 15.09.2021 б/№ про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 справу № 916/2987/21 за вказаним позовом, а також заяву Позивача про забезпечення позову, передано на розгляд Господарському суду Київської області, оскільки адресою місцезнаходження Відповідача є: 09311, Київська обл., Володарський р-н, с. Біліївка, вул. Коцюбинського, буд. 16, та крім того судом не було встановлено обставин виключної підсудності даної справи Господарському суду Одеської області.

23.10.2021 матеріали вказаної позовної заяви і заяви про забезпечення позову надійшли до Господарського суду Київської області та за наслідком автоматизованого розподілу були передані для розгляду судді Наріжному С.Ю.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову судом встановлено, що Позивач просить суд на підставі ст. 136, 137 ГПК України вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 частини будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що належить Відповідачу на праві приватної власності.

В обґрунтування заяви Позивач зазначає, що Відповідач ухилилась від виконання своїх зобов`язань за Договором поставки № 2406-2021 від 24.06.2021 щодо поставки оплаченого Позивачем на умовах передоплати товару; вимога Позивача щодо повернення сплачених за Договором коштів залишена Відповідачем без реагування та задоволення.

Крім того Позивач зауважує, що Відповідачем після укладення Договору поставки № 2406-2021 від 24.06.2021 та отримання суми попередньої оплати товару було припинено підприємницьку діяльність як ФОП, що на думку Позивача свідчить про намір Відповідача ухилитись від обов`язку повернення коштів, сплачених Позивачем за договором.

Отже Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідне нерухоме майно Відповідача в подальшому може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання судового рішення, у разі ухвалення рішення на користь Позивача.

Статтею 136 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, предмету спору, з обраним заявником способом забезпечення, майновими наслідками заборони відповідачеві або іншим особам вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд вважає за необхідне зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів іпотеки чи застави тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З поданої Позивачем заяви про забезпечення позову суд не вбачає достатніх підстав для вжиття відповідних заходів забезпечення позову, оскільки заява не містить жодного документального підтвердження того, що Відповідачем вчиняються дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, а також відсутні докази на підтвердження викладених в заяві обставин щодо належності Відповідачу на праві власності нерухомого майна, на яке Позивач просить накласти арешт.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ФОП Корєнь Р.П. від 15.09.2021 б/№ (вх. № 311/21) про забезпечення позову.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 232-235, 255 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ФОП Корєнь Р.П. від 15.09.2021 б/№ (вх. № 311/21) про забезпечення позову.

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати підписання ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали 25.10.2021.

Суддя С.Ю. Наріжний