ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. Справа№ 910/19141/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Мартюк А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження

без виклику (повідомлення) учасників справи

матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 20.07.2021

про відмову у продовженні процесуального строку та

повернення зустрічної позовної заяви

у справі №910/19141/20 (суддя - Нечай О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброслав-Солар"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у

сферах енергетики та комунальних послуг;

2) Приватного акціонерного товариства "Національна

енергетична компанія "Укренерго";

3) Кабінету Міністрів України

про стягнення 5 070 785, 58 грн

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Доброслав-Солар» (надалі - ТОВ «Доброслав-Солар», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Гарантований покупець» (надалі - ДП «Гарантований покупець», відповідач) про стягнення 5 070 785, 58 грн, з яких 3 989 807, 73 грн заборгованості, 262 370, 62 грн пені, 301 271, 11 грн штрафу, 387 798, 52 грн інфляційних втрат та 129 537, 60 грн 3% річних (з урахуванням прийнятої судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором №1069/01 (надалі - Договір) від 29.11.2019.

В подальшому, ДП «Гарантований покупець» звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до ТОВ «Доброслав-Солар» про визнання недійсним п. 4.6 Договору, яка також містила клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №910/19141/20 у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву відмовлено. Зустрічну позовну заяву ДП "Гарантований покупець" з доданими до неї документами повернуто заявнику.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що відповідачем подано зустрічну позовну заяву поза межами встановленого ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) строку.

При цьому, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання ДП «Гарантований покупець» про продовження строку на подання відзиву, посилаючись на те, що у встановлений судом строк відповідачем було подано відзив на позовну заяву.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою місцевого господарського суду, відповідач (скаржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №910/19141/20, матеріали справи передати до суду першої інстанції для розгляду зустрічного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала місцевого господарського суду прийнята при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також наявна невідповідність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі, обставинам справи. Відтак, оскаржувана ухвала прийнята із порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність ДП «Гарантований покупець» поважності причин пропуску строку для звернення із зустрічним позовом, у тому числі з огляду на запроваджені на території України карантинні обмеження та значну завантаженість юридичного департаменту підприємства, з огляду на що безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про продовження відповідного процесуального строку.

Окрім того, скаржник в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції вдався до надмірного формалізму, що призвело до порушення права відповідача на судовий захист.

Також у тексті апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення Північним апеляційним господарським судом судового рішення, яке обґрунтоване значною кількістю позовів до ДП "Гарантований покупець" та наявністю виконавчих проваджень стосовно останнього, що впливає на фінансовий стан підприємства.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Алданової С.О., Мартюк А.І.

Судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів, є судом, встановленим законом, про що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема, у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ДП «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №910/19141/20 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання доказів сплати судового збору за апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у розмірі 2 270, 00 грн.

28.08.2021 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшов лист на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021, до якого останнім долучено докази сплати судового збору за апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №910/19141/20 у розмірі 2 270, 00 грн (платіжне доручення №868 від 26.08.2021).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/19141/20 за апеляційною скаргою ДП "Гарантований покупець" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2021.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу. Частиною 2 статті 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених норм процесуального законодавства, судом апеляційної інстанції у відповідності до ч. 2 ст. 271 цього Кодексу вирішено розгляд апеляційної скарги ДП "Гарантований покупець" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у даній справі здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Окрім того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Позивач, скориставшись своїм правом, визначеним ст. 263 ГПК України, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про відсутність правових підстав для зміни чи скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у даній справі, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Частиною 1 ст. 271 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві на неї, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Згідно із п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

При цьому, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 про відмову у продовженні процесуального строку та повернення зустрічної позовної заяви на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України, оскільки заявник подав зустрічний позов із порушенням встановленого ч. 1 ст. 180 ГПК України строку.

Процесуальні права та обов`язки сторін у господарському судочинстві закріплені у ст. 46 ГПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 вищевказаної статті відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Отже, одним із спеціальних прав відповідача, яке водночас є процесуальною формою захисту його інтересів господарським процесуальним законом визначено право пред`явити зустрічний позов.

Водночас, за положеннями п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 113 ГПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (п. п. 1, 4, 7 ст. 116 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 176 ГПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відзиву на позов.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 відкрито провадження у справі №910/19141/20 та, зокрема, встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву - протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, з дотриманням приписів ст. 165 ГПК України.

Колегією суддів згідно матеріалів справи перевірено, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 про відкриття провадження у справі №910/19141/20 відповідач отримав 29.12.2020, таким чином, з урахуванням положень ст. 165 ГПК України, п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву тривав до 13.01.2021 включно.

Так, 14.01.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який надісланий останнім засобами поштового зв`язку на адресу суду першої інстанції у встановлений судом строк.

При цьому, як вже зазначалось, ГПК України передбачене право відповідача на подання зустрічного позову, яке може бути реалізоване протягом строку для подання відзиву на позовну заяву (ч. 1 ст. 180 ГПК України).

Таким чином, останнім днем для подання відповідачем зустрічної позовної заяви є 13.01.2021.

Однак, ДП «Гарантований покупець» звернувся до місцевого господарського суду із зустрічною позовною заявою лише 15.07.2021, тобто поза межами встановленого законом строку.

При цьому, звертаючись із зазначеним зустрічним позовом, відповідач просив суд першої інстанції продовжити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву.

20.07.2021 місцевий господарський суд оскаржуваною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву та повернув ДП «Гарантований покупець» зустрічну позовну заяву з підстав, визначених ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у продовженні процесуального строку та повернення зустрічної позовної заяви з огляду на наступне.

Як вже зазначалось, відповідно до ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Встановлений судом першої інстанції строк для подання відзиву сплив 13.01.2021, а відтак подана 15.07.2021 відповідачем зустрічна позовна заява є такою, що не відповідає вищевказаним вимогам ч. 1 ст. 180 ГПК України.

За положеннями ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Щодо клопотання ДП «Гарантований покупець» про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву, колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування поданого клопотання про продовження строку на подання зустрічного позову, відповідач зазначав, що у зв`язку з встановленням карантину на території України та запровадженням Урядом обмежень, з метою збереження життя та здоров`я працівників, на підприємстві запроваджено дистанційну роботу. Також відповідач наголошував на значній завантаженості юридичного департаменту ДП «Гарантований покупець».

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (із подальшими змінами та доповненнями), з 12.03.2020 на усій території України запроваджено карантин.

За змістом п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Вказаний Закон набув чинності 17.07.2020.

Як вже зазначалось, 14.01.2021 до місцевого господарського суду надійшов відзив ДП «Гарантований покупець» на позовну заяву, що був надісланий засобами поштового зв`язку у визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строк.

Водночас, разом із відзивом на позов, 14.01.2021 до суду першої інстанції від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Кабінету Міністрів України.

Окрім того, відповідачем до суду першої інстанції подавались клопотання про зменшення розміру неустойки, заперечення щодо відповіді на відзив.

Водночас, колегією суддів згідно матеріалів справи встановлено, що всупереч доводам відповідача про перехід працівників ДП «Гарантований покупець» на дистанційний формат роботи, представники останнього з`являлись у підготовчі засідання у даній справі (31.03.2021, 21.04.2021, 12.05.2021, 16.06.2021, 07.07.2021).

Подання відзиву у встановлений судом строк, звернення з іншими клопотаннями та явка представників відповідача у підготовчі засідання ставить під сумнів доводи скаржника про надмірну завантаженість юридичного департаменту ДП «Гарантований покупець».

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач з моменту отримання ухвали Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 про відкриття провадження у справі №910/19141/20, мав достатньо часу для подання зустрічної позовної заяви, однак таким правом не скористався.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків визначений у ст. 119 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України продовження процесуального строку може бути здійснене до закінчення цього строку, чого відповідачем дотримано не було. Кінцевим терміном для подання відзиву, як встановлено вище, було 13.01.2021.

У розумінні ст. 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву.

Оскільки відповідач подав зустрічну позовну заяву з порушенням строків встановлених ч. 1 ст. 180 ГПК України, у суду першої інстанції були відсутні підстави для прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви спільно з первісним позовом у справі №910/19141/20, у зв`язку з чим зустрічна позовна заява правомірно повернута заявнику.

Щодо доводів скаржника про виявлення судом першої інстанції надмірного формалізму при винесенні оскаржуваної ухвали, судова колегія зазначає наступне.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

При цьому право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Таким чином, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги посилання скаржника на надмірний формалізм суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №910/19141/20 у цій справі є законною, обґрунтованою та прийнятою з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим підстав для її скасування та для задоволення апеляційної скарги ДП «Гарантований покупець» не вбачається.

Водночас, колегія суддів звертає увагу скаржника, що останній не позбавлений права на звернення із позовом в межах окремого позовного провадження за загальними правилами подання позовів.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 271, 275, 277, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №910/19141/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №910/19141/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Державним підприємством «Гарантований покупець».

4. Матеріали справи №910/19141/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 01.11.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

А.І. Мартюк