ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

01 листопада 2021 року м.Тернопіль Справа №921/708/21
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши заяву без номеру від 22.10.2021 (вх.№8797 від 29.10.2021) ОСОБА_1 , м.Тернопіль

про забезпечення позову

у справі

за позовом: ОСОБА_1 , м.Тернопіль

до відповідача-1: ОСОБА_2 , с.Плотича Тернопільського району Тернопільської області як управителя корпоративними правами товариств та підприємства

відповідача-2: Товариства з додатковою відповідальністю «ПЛОТНИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА», с.Плотича Тернопільського району Тернопільської області

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО», с.Плотича Тернопільського району Тернопільської області

відповдіача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЧЕ-КОНТРАКТ», м.Тернопіль

відповідача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЧЕ», м.Тернопіль

відповідача-6: Приватного підприємства «АЛЬТЕРНАТОР», с.Плотича Тернопільського району Тернопільської області

про скасування рішень управителя корпоративними правами,

без виклику (повідомлення) учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , м.Тернопіль, звернулася 29.10.2021 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№784) до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах малолітніх дітей- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до відповідачів: ОСОБА_2 , с.Плотича Тернопільського району Тернопільської області, Товариства з додатковою відповідальністю «ПЛОТНИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА», с.Плотича Тернопільського району Тернопільської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО», с.Плотича Тернопільського району Тернопільської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЧЕ-КОНТРАКТ», м.Тернопіль, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЧЕ», м.Тернопіль, Приватного підприємства «АЛЬТЕРНАТОР», с.Плотича Тернопільського району Тернопільської області, про скасування рішень прийнятих управителем корпоративними правами померлого ОСОБА_5 , учасника (засновників) юридичних осіб - відповідачів-2-6, щодо припинення з 06.09.2021 повноважень директора ОСОБА_1 та призначення на посаду директора ОСОБА_2 , оформлених:

- протоколом загальних зборів учасників №2/09 від 06.09.2021 у ТДВ «ПЛОТИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА»;

- рішенням №2/09 від 06.09.2021 у ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО»;

- рішенням №2/09 від 06.09.2021 у ТОВ «ВІЧЕ-КОНТРАКТ»;

- протоколом загальних зборів учасників №2/09 від 06.09.2021 у ТОВ «ВІЧЕ»;

- рішенням №2/09 від 06.09.2021 у ПП «АЛЬТЕРНАТОР».

В обґрунтування позову зазначено про те, що 19.07.2021 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановською О.І. відкрито спадкову справу №67995577, спадкодавцем за якою є померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_5 , а спадкоємцями є діти загиблого - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; та малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від імені останніх діє їхня мати ОСОБА_1 (колишня дружина померлого ОСОБА_5 ) позивачка у справі.

До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , увійшли корпоративні права у наступних юридичних особах: ТДВ «ПЛОТИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА» (ідентифікаційний код 00907154), ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО» (ідентифікаційний код 42990496), ТОВ «ВІЧЕ-КОНТРАКТ» (ідентифікаційний код 25347733), ТОВ «ВІЧЕ» (ідентифікаційний код 14056091), ПП «АЛЬТЕРНАТОР», у власності яких перебуває рухоме та нерухоме майно.

У зв`язку з необхідністю управління корпоративними правами та ведення господарської діяльності протягом шести місяців до оформлення спадщини та переходу, в тому числі, корпоративних прав у відповідних частках до спадкоємців, спадкоємцями було прийнято рішення про призначення управителя корпоративними правами відповідно до ст.61 Закону України «Про нотаріат». Відповідно, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановською О.І. 30.07.2021 видано свідоцтва про призначення ОСОБА_2 управителем корпоративними правами померлого учасника в Товаристві з додатковою відповідальністю «ПЛОТИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА» (Свідоцтво за реєстровим №977 від 30.07.2021), Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО» (Свідоцтво за реєстровим №974 від 30.07.2021), Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВІЧЕ-КОНТРАКТ» (Свідоцтво за реєстровим №983 від 30.07.2021), Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВІЧЕ» (Свідоцтво за реєстровим №986 від 30.07.2021), Приватному підприємстві «АЛЬТЕРНАТОР» (Свідоцтво за реєстровим №980 від 30.07.2021).

Рішеннями від 30.07.2021 ТДВ «ПЛОТИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА», ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО», ТОВ «ВІЧЕ КОНТРАКТ», ТОВ «ВІЧЕ», ПП «АЛЬТЕРНАТОР» керівником вказаних юридичних осіб було призначено ОСОБА_1 , якою з 30.07.2021 по 06.09.2021 здійснювалося керівництво господарською діяльністю даних підприємств.

06.09.2021 управителем корпоративних прав померлого ОСОБА_5 прийнято оскаржувані рішення про припинення повноважень директора ОСОБА_1 та призначено керівником ОСОБА_2 , після чого розпочалось блокування господарської діяльності підприємств, що потягнуло за собою понесення останніми збитків, зокрема через невиконання вищезазначеними юридичними особами взятих на себе договірних зобов`язань перед контрагентами, про що свідчать відповідні претензії.

На думку позивача, такими діями управитель корпоративними правами знижує вартість корпоративних прав, які належать спадкоємцям ОСОБА_5 , в тому числі малолітнім дітям, а відтак всупереч закону та зобов`язанню не розтрачувати спадкове майно та не заподіювати йому збитків, вчиняє дії, які є несумісні з функціями управителя корпоративними правами.

Прийняття рішення одноособовим учасником зазначених юридичних осіб, яка діє як представник спадкоємців (майбутніх засновників), про призначення себе директором вказаних юридичних осіб, позивач вважає очевидно незаконним та таким, що суперечить вимогам ст.238 ЦК України, згідно з частиною третьою якої представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Вказує, що відповідачка-1, приймаючи рішення як управитель корпоративними правами та діючи як представник спадкоємців до оформлення ними відповідних успадкованих корпоративних прав, діяла у власних інтересах, оскільки призначила себе директором, тобто одноосібним виконавчим органом вищезазначених юридичних осіб, тому позивач просить скасувати рішення управителя від 06.09.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора.

Позивачкою зазначено, що дані позовні вимоги направлено виключно на захист спадкових корпоративних прав її малолітніх дітей - спадкоємців ОСОБА_5 .

Одночасно з поданням позову позивачка звернулася до господарського суду із заявою без номеру від 22.10.2021 (вх.№8797 від 29.10.2021) про забезпечення позову шляхом:

1) заборони ОСОБА_2 як управителю корпоративними правами померлого учасника ТДВ «ПЛОТИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА» (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО» (ідентифікаційний код 42990496), ТОВ «ВІЧЕ КОНТРАКТ» (ідентифікаційний код 25347733), ТОВ «ВІЧЕ» (ідентифікаційний код 14056091), ПП «АЛЬТЕРНАТОР» (ідентифікаційний код 25349347) вчиняти дії щодо відчуження будь яким способом корпоративних прав (їх частини) на користь третіх осіб;

2) заборони ОСОБА_2 як одноосібному виконавчому органу - директору ТДВ «ПЛОТИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА» (ідентифікаційний код 00907154), ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО» (ідентифікаційний код 42990496), ТОВ «ВІЧЕ КОНТРАКТ» (ідентифікаційний код 25347733), ТОВ «ВІЧЕ» (ідентифікаційний код 14056091), ПП «АЛЬТЕРНАТОР» (ідентифікаційний код 25349347) вчиняти від імені вказаних товариств дії щодо відчуження та розпорядження будь-яким способом, в тому числі, але не виключно, передачу в користування, на зберігання, нерухомого та рухомого майна зазначених юридичних осіб на користь третіх осіб;

3) заборони будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам, нотаріусам, проводити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дії стосовно ТДВ «ПЛОТИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА» (ідентифікаційний код 00907154), ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО» (ідентифікаційний код 42990496), ТОВ «ВІЧЕ КОНТРАКТ» (ідентифікаційний код 25347733), ТОВ «ВІЧЕ» (ідентифікаційний код 14056091), ПП «АЛЬТЕРНАТОР» (ідентифікаційний код 25349347) щодо зміни або внесення відомостей про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у т.ч. підписувати договори, тощо, про зміни або внесення відомостей про органи управління юридичної особи, розміру статутного капіталу;

4) заборони будь-яким особам, що мають доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, нотаріусам, проводити у Реєстрі, дії стосовно переходу прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо ТДВ «ПЛОТИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА» (ідентифікаційний код 00907154), ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО» (ідентифікаційний код 42990496), ТОВ «ВІЧЕ КОНТРАКТ» (ідентифікаційний код 25347733), ТОВ «ВІЧЕ» (ідентифікаційний код 14056091), ПП «АЛЬТЕРНАТОР» (ідентифікаційний код 25349347).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачка зазначає, що з огляду на протиправність прийнятих 06.09.2021 управителем корпоративних прав ОСОБА_2 рішень про призначення себе директором юридичних осіб, які свідчать про вчинення нею дій у власних інтересах, котра при цьому діє як представник спадкоємців до оформлення ними відповідних успадкованих корпоративних прав; на очевидні дії ОСОБА_2 щодо погіршення результатів господарської діяльності юридичних осіб, які призводять до завдання збитків спадковому майну, є всі підстави вважати, що корпоративні права, а також майно юридичних осіб, вартість якого є складовою спадкових корпоративних прав, знижується у своїй вартості та можуть бути відчужені на користь третіх осіб. Тому, заявниця вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів малолітніх спадкоємців, за судовим захистом яких позивачка звернулася у цьому випадку.

Посилаючись на те, що відповідачка-1 як управитель корпоративними правами має можливість прийняти рішення про відчуження корпоративних прав (їх частини), прийняти рішення про зміну керівника, підписанта юридичних осіб; можливість відчужити майно, яке перебуває у власності юридичних осіб-відповідачів, передати його в користування іншим особам чи в інший спосіб розпорядитись ним, вважає, що в даному випадку є необхідність у застосуванні інституту забезпечення позову шляхом заборони відповідачці-1 вчиняти дії щодо розпорядження корпоративними правами, а також нерухомим та рухомим майном юридичних осіб та заборонити державним реєстраторам вносити зміни щодо переходу права власності на корпоративні права та майно юридичних осіб.

Зазначаючи, що застосування даного виду забезпечення позову не можна вважати таким, що може спричинити відповідачам збитки, оскільки заявлене забезпечення позову спрямоване на збереження майна (корпоративних прав та нерухомого майна), заборону його відчуження та вчинення дій щодо переходу прав на нього, заявниця вважає, що у цьому випадку відсутня необхідність у зустрічному забезпеченні, втім одночасно повідомила суд про можливість вжиття заходів зустрічного забезпечення шляхом внесення позивачкою на депозитний рахунок суду 2000,00грн.

Згідно з ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У даному випадку суд не вбачає необхідності здійснення виклику учасників справи для з`ясування додаткових обставин, з огляду на долучені до позову та заяви матеріали, вказані заявником підстави та спосіб забезпечення позову, а також зважаючи на процесуально стислі строки розгляду заяви.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення на цій стадії судового процесу, виходячи з такого.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначено у статті 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що:

- позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (пункти 2 та 4 частини 1);

- не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; 2) Центральному депозитарію цінних паперів та депозитарній установі надавати емітенту реєстр власників іменних цінних паперів для проведення загальних зборів акціонерів; 3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; 4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору (частина 5);

- заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (частина 10).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, з урахуванням приписів статей 136, 137 ГПК України, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України). Співмірність, зокрема передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №910/17014/20 та від 28.07.2021 у справі №910/3704/21).

При використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначити обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами (пункт 8.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсними рішень управителя корпоративними правами від 06.09.2021, якими змінено директора - виконавчий орган юридичних осіб, засновник яких помер.

В даній справі суд враховує, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Оскільки позивачка звернулася до суду з немайновими вимогами, і судове рішення у разі задоволення цих вимог, не вимагатиме примусового виконання, то в такому разі судом має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на подальшу неможливість захисту порушеного права позивача (у даному випадку, наприклад прийняття рішення зборами уповноважених щодо розпорядження майном Кооперативу, про звернення відповідних посадових осіб щодо вчинення реєстраційних дій та внесення змін про юридичну особу відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо реєстрації Статуту Кооперативу в новій редакції, затвердженій зборами 10.05.2021 тощо).

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.61 Закону України «Про нотаріат» для охорони спадкового майна нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування провадять опис майна і передають його на зберігання спадкоємцям або іншим особам; якщо у складі спадщини є корпоративні права для управління ними, нотаріус, а в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування призначає управителя спадщини з числа спадкоємців або виконавців заповіту, а в разі їх відсутності - укладає договір на управління спадщиною з іншою особою.

Виходячи з положень ст.1029 ЦК України, управитель здійснює від свого імені управління цим майном в інтересах певної особи. При цьому за змістом ч.1 ст.1037 ЦК України управитель може вчиняти будь-які дії щодо майна, переданого в управління, крім тих, що заборонені договором (у даному випадку Свідоцтвами від 30.07.2021); управитель обмежений у відчуженні майна та укладенні договору застави, а інші обмеження відсутні; в ч.2 ст.1037 ЦК України встановлено, що управитель має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на майно, передане в управління, відповідно до ст.396 цього Кодексу.

Тобто, на законодавчому рівні встановлено як повноваження, так і обмеження у правомочностях управителя. Тому забезпечення позову, який направлений на відновлення порушеного корпоративного права, шляхом заборони управителю вчиняти ті чи інші дії щодо майна юридичних осіб не є пов`язаним з предметом позову та є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, заявником не долучено жодних доказів, які б свідчили про вчинення чи про наявність наміру управителя спадковим майном здійснити відчуження або безпідставну передачу у користування третім особам будь-якого майна юридичних осіб, що виключає можливість вжиття такого виду забезпечення позову як заборону вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів стосовно переходу права власності на нерухоме майно ТДВ «ПЛОТИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА», ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО», ТОВ «ВІЧЕ КОНТРАКТ», ТОВ «ВІЧЕ», ПП «АЛЬТЕРНАТОР».

Заявницею не надано доказів які б підтверджували твердження про зменшення вартості корпоративних прав Спадкоємців внаслідок неправомірних дій Управителя, який діяв, за твердженнями позивачки у власних (особистих інтересах).

У заяві про забезпечення позову заявниця стверджує про вчинення відповідачкою-1 дій, спрямованих на погіршення господарської діяльності юридичних осіб, директором та управителем корпоративних прав у яких вона є, задля зменшення вартості спадкових корпоративних прав.

На підтвердження таких доводів до заяви долучено: односторонні доповідні економіста Мамонтової І.О. щодо неналежного виконання ТДВ «ПЛОТИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА», ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО», ТОВ «ВІЧЕ КОНТРАКТ», ТОВ «ВІЧЕ», ПП «АЛЬТЕРНАТОР» своїх обов`язків перед контрагентами в частині оформлення документів по господарських операціях; претензії від 20.10.2021 СТОВ «ЗЛАГОДА», ТОВ «ПЛАНТІС»; скарги ТОВ «АГРОБІЗНЕС» від 08.09.2021, ТОВ «МАЯК» від 09.09.2021 щодо неможливості оформлення первинних бухгалтерських документів по господарських операціях через вилучення директором ОСОБА_2 печаток юридичних осіб.

Однак, зазначені докази свідчать лише про неможливість організації оформлення з контрагентами первинних документів з приводу здійснених господарських операцій, але жодним чином не підтверджують завдання збитків юридичним особам, знецінення вартості корпоративних прав, управителем яких призначено ОСОБА_2, чи таку ймовірність.

Також заявником не надано доказів та не наведено обставин, які свідчать про намір ОСОБА_2 здійснити відчуження спадкових корпоративних прав, управителем яких її призначено; а законодавством не передбачено можливості управителя здійснювати відчуження спадкового майна до моменту його успадкування спадкоємцями; управитель призначається саме з метою збереження спадкового майна. До того ж особи, яким передано на зберігання спадкове майно, несуть відповідальність за розтрату або приховування спадкового майна, в тому числі й матеріальну за заподіяні збитки.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (ст.ст.14, 25).

Суд зазначає, що з огляду на зміст порушеного права, за захистом якого позивачка звернулася до суду, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», проводити реєстрацію змін або внести відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо, про зміни або внесення відомостей про органи управління юридичної особи, розмір статутного капіталу щодо ТДВ «ПЛОТИЦЬКА АГРОПРОМТЕХНІКА», ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА ПЛОТИЧА АГРО», ТОВ «ВІЧЕ КОНТРАКТ», ТОВ «ВІЧЕ», ПП «АЛЬТЕРНАТОР» не узгоджується з приписами пункту 4 частини 5 та частини 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі дії прямо не стосуються предмета спору. Наслідком заборони вчинення реєстраційних дій в Реєстрі щодо вказаних юридичних осіб буде обмеження, в тому числі малолітніх спадкоємців, за захистом корпоративних та спадкових прав яких звернулася позивачка, зокрема в частині можливості здійснення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Реєстрі, у випадку видачі їм Свідоцтва про право власності на спадщину, яка включає в себе корпоративні права.

Висновки господарського суду.

В силу положень частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення конкретного позову, та на які така сторона посилається.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заявником не наведено жодних доводів на підтвердження того, що існують реальні обставини, які вказують на реально існуючу загрозу у поновленні чи утрудненні в поновленні законних прав та інтересів за захистом яких позивачка звернулася до суду.

Доводи позивачки ґрунтуються на припущеннях наявності фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, про застосування яких просить позивачка в контексті спірних правовідносин, котрі не підтверджено документально.

Крім того, заявниці у даному випадку обмежується припущеннями про ймовірність виникнення в майбутньому обставин, які ускладнять або унеможливлять захист корпоративних прав Спадкоємців.

Оскільки подана заява про забезпечення позову не містить достатньо обґрунтованих мотивів та посилань на докази; не містить належних доказів, на підставі яких суд може дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності, адекватності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб, тому на даній стадії судового процесу суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову, з огляду на заявлений предмет позову та норми ст.137 ГПК України.

Частиною 6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись 2, 4, 5, 7, 13, 14, 15, 74, 86, 136-140, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви без номеру від 22.10.2021 (вх.№8797 від 29.10.2021) ОСОБА_1 , м.Тернопіль, про забезпечення позову у справі №921/708/21, - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 01.11.2021.

Суддя Н.О. Андрусик