УХВАЛА

м. Київ

23.10.2021Справа № 910/16822/21

Суддя господарського суду міста Києва Ломака Вікторія Сергіївна, розглянувши заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінтур ЛТД» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за Договором № 105/901 про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 05.05.2015 у сумі 5 280, 81 грн., з яких 4 796, 14 грн. основного боргу, 134, 60 грн. інфляційних втрат, 35, 53 грн. 3% річних та 87, 54 грн. пені.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (далі - заявник) звернулось до господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінтур ЛТД» (далі - боржник) заборгованості за Договором № 105/901 про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 05.05.2015 у сумі 5 280, 81 грн., з яких 4 796, 14 грн. основного боргу, 134, 60 грн. інфляційних втрат, 35, 53 грн. 3% річних та 87, 54 грн. пені.

Заява обґрунтована тим, що боржник в порушення взятих на себе зобов`язань за договором не в повному обсязі здійснив оплату за надані заявником послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у вищевказаному розмірі та виникли підстави для нарахування штрафних санкцій та компенсаційних виплат.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених заявником вимог по суті (пункт 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що вимогу про стягнення заборгованості згідно заяви про видачу судового наказу заявником пред`явлено на підставі Договору № 105/901 про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, з огляду на невиконання боржником зобов`язань по оплаті таких послуг за період з 01.06.2020 по 01.01.2021 року.

Проте, в порушення пункту 5 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві про видачу судового наказу заявник не зазначив перелік доказів, якими він обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги про стягнення, зокрема, 4 796, 14 грн. основного боргу за період з 01.06.2020 по 01.0.2021 року на підставі наведеного договору. Фактично у заяві про видачу судового наказу на підставі вказаного договору заявник лише зазначив суму такої заборгованості та період її виникнення.

У свою чергу, в порушення приписів частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу не додано всіх документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, до заяви про видачу судового наказу долучено тільки копію Договору № 105/901 про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 05.05.2015 та Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Проте, заявником не додано будь-яких доказів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також свідчать про існування у боржника заборгованості за вищенаведеним договором в заявленій сумі.

Отже, в порушення п. 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заявником не зазначено у заяві переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та не додано до заяви документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, і відповідно не підтверджено виникнення права грошової вимоги на заявлену суму.

За відсутності відповідних доказів, за якими обраховується спірна заборгованість, суд позбавлений можливості встановити наявність підстав для видачі судового наказу.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва" у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінтур ЛТД» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у загальному розмірі 5 280, 81 грн. за Договором № 105/901 про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 05.05.2015.

2. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя В.С. Ломака