ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 жовтня 2021 року Справа № 903/719/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: адвоката Парфенюка А.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ліхтнер Бетон Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Юбіджі груп

про стягнення 18268грн. 88коп.,

встановив: ТОВ Ліхтнер Бетон Луцьк (позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ Юбіджі груп (відповідача) 18268грн. 88коп., з яких 17087грн. 50коп. заборгованості за поставлений товар, 915грн. 38коп. інфляційних втрат та 266грн. - 3% річних. Також, просить стягнути з відповідача 2270грн. витрат по сплаті судового збору та 10000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору поставки від 16.11.2020р. в частині оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою суду від 10.09.2021 постановлено відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.10.2021р.

Згідно з довідкою про неможливість проведення судового засідання від 11.10.2021р. у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Слободян О.Г., підготовче судове засідання, яке було призначено на 11.10.2021 у справі № 903/719/21 не відбулося.

Ухвалою суду від 18.10.2021р. призначено підготовче засідання на 26.10.2021р.

25.10.2021 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній визнає позовні вимоги повністю та просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Вважає, що вказана сума витрат значно завищена, обсяг наданих послуг адвокатом не відповідає критерію реальності таких витрат і не є співмірним з ціною позову.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати.

Частиною 3 ст.185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки, представник відповідача у клопотанні (вх.№01-57/6237/21 від 25.10.2021) визнав вимоги позивача повністю, суд вважає за можливе прийняти рішення по справі за результатами підготовчого провадження.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки відповідач був повідомлений про час та дату підготовчого засідання, явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами за відсутності представника відповідача.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

16.11.2020 року між ТОВ Ліхтнер Бетон Луцьк (Постачальник) та ТОВ Юбіджі груп (Покупець) було укладено договір поставки (Договір).

Згідно п.1.1, 1.2, 1.3 Договору Постачальник поставляє на умовах, встановлених цим договором, бетон відповідних марок, а Покупець зобов`язаний прийняти. Умови оплати: попередня оплата 100%. марки бетону, які поставляються Постачальником, кількість і строки поставки за цим договором: згідно заявок Покупця письмових чи усних.

Відповідно до п.3.1 Договору Постачальник зобов`язаний вчасно (згідно заявки) поставити товар, що відповідає вимогам ДСТУ Б.В. 2.7-96-2000 на будівельний майданчик. Покупець зобов`язаний оплатити повну вартість товару, відповідно до умов цього Договору (п.3.3).

Договір підписаний сторонами та є чинним.

На виконання умов Договору, згідно видаткової накладної від 07.12.2020р. №РН-0002350, товарно-транспортних накладних від 07.12.2020р. №63485 та №63486 на бетон марки М-250 у кількості 20 м.куб., видаткової накладної від 08.12.2020р. №РН-0002358, товарно-транспортної накладної від 08.12.2020р. №63505 на бетон марки М-300 у кількості 3 м.куб., видаткової накладної від 13.01.2021р. №РН-0000023, товарно-транспортної накладної від 13.01.2021р. №64006 на бетон марки М-300- у кількості 3 м.куб., видаткової накладної від 03.02.2021р. №РН-0000071, товарно-транспортної накладної від 03.02.2021р. №64098 на бетон марки М-300 у кількості 4,5 м.куб. ТОВ «Ліхтнер Бетон Луцьк» поставило ТОВ «Юбіджі груп» бетон відповідних марок на загальну суму 60852,50грн.

Видаткові накладні підписана обома сторонами та скріплені печатками.

Зобов`язання по оплаті отриманого товару відповідачем виконано частково на загальну суму 43765грн. Таким чином борг ТОВ «Юбіджі груп» перед ТОВ «Ліхтнер Бетон Луцьк» станом на 03.08.2021р. складає 17087,50грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За таких обставин, факт отримання товару відповідачем та відсутність заперечень, що підтверджується підписом на видатковій накладній, здійсненою частковою оплатою за отриманий товар відповідачем, є підставами для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

На день розгляду спору заборгованість відповідача за отриманий товар згідно договору становить 17087,50грн., підтверджена матеріалами справи, повністю визнана представником відповідача у клопотанні (вх.№01-57/6237/21 від 25.10.2021), не погашена та підлягає до стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого розрахунку, позивач нарахував відповідачу 915грн. 38коп. інфляційних втрат та 266грн. - 3% річних за період з 13.01.2021 по 03.08.2021. Вказані нарахування також визнані представником відповідача.

Отже, нараховані 915грн. 38коп. інфляційних втрат та 266грн. - 3% річних також є підставними та підлягають до стягнення з відповідача.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищезазначене, вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", ч. 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що при поданні позову позивачем згідно платіжного доручення №11400 від 01.09.2021 було сплачено 2270грн. судового збору.

Враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору в розмірі 1135грн. та повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 1135грн., сплаченого при поданні позову.

Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 10000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.3. ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1-3 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження зазначених витрат представник позивача надав суду: договір № 4 про надання правової допомоги (послуг у сфері права) від 28.07.2021, укладений між ТОВ "Ліхтнет Бетон Луцьк" та адвокатом Парфенюком А.С.; рахунок №4 від 28.07.2021 на суму 10000грн, ордер №1027140 від 10.10.2021.

В ч. 3 ст. 126 ГПК України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до пункту 6.3 Договору про надання правової допомоги сторони погодили, що оплата за надану Виконавцем правову допомогу (комплекс послуг в сфері права) становить 10000грн, вказується в рахунку, який надається Виконавцем Замовнику.

Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Крім того, суд зазначає, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи вищенаведене, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт та ціною позову, а тому підтвердженими є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000грн.

Оскільки спір до розгляду до суду доведений з вини відповідача, враховуючи положення ст.ст. 129, 130 ГПК України, витрати зі сплати судового збору на суму 1135грн та витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 202, 231, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Юбіджі груп (43005, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Рівненська, буд.76, офіс 312, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ліхтнер Бетон Луцьк (43006, Волинська обл., м.Луцьк, провулок Дорожній, буд.4, ) 18268грн. 88коп. (з яких 17087грн. 50коп. заборгованості, 915грн. 38коп. інфляційних втрат та 266грн. - 3% річних), а також 1135грн. витрат по сплаті судового збору та 5000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку (43021, м. Луцьк, вул.Стрілецька, 4а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ліхтнер Бетон Луцьк (43006, Волинська обл., м.Луцьк, провулок Дорожній, буд.4, ) 1135 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №11400 від 01.09.2021, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 29.10.2021.

Суддя О. Г. Слободян