СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Харків Справа № 922/1566/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М. , суддя Лакіза В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», м.Київ,

на рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 (суддя Кухар Н.М.), ухвалене в приміщенні Господарського суду Харківської області в м. Харкові об 11 год 45 хв, повний текст якого складений 05.07.2021,

у справі №922/1566/21

за позовом: Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», м.Київ,

до відповідача:Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант», м. Харків,

про стягнення 33628,64грн,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі №922/1566/21 у задоволенні позову відмовлено (а.с.126-130).

Рішення місцевого господарського суду мотивовано необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог АТ «СК «ІНГО» щодо здійснення страхового відшкодування та його розміру. При цьому суд зазначив, що із наданих позивачем документів неможливо визначити перелік та характер пошкоджень автомобіля Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 ; надані до позову документи не підтверджують факт понесення позивачем збитків, факт оплати страхувальником рахунку з СТО, як встановлено п.9.2.3.1 Генеральної угоди №250598470.14. Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що АТ «СК «Мега-Гарант» повинне здійснити страхове відшкодування, виходячи зі ступеня вини водія ОСОБА_1 , а отже для належного розгляду справи необхідно встановити ступень вини кожного з учасників ДТП.

АТ «СК «ІНГО» з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та 22.07.2021 звернулося до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «СК «ІНГО» у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що ним на підставі заяви про виплату страхового відшкодування та згідно із страховим актом від 09.07.2018 №1727162 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 69257,28грн безпосередньо на рахунок ТОВ «ОТП Лізинг», що підтверджується копією платіжного доручення від 18.07.2018 №3867, який, на думку скаржника, є належним доказом, на підставі якого можна встановити дійсний розмір завданих збитків та здійсненої виплати. Крім того, позивач вважає, що судом не враховано що при змішаній формі вини ступінь вини кожного з володільців транспортних засобів суд визначає самостійно з урахуванням тяжкості допущених порушень Правил дорожнього руху, інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Такого самостійного способу захисту порушеного права, як визначення ступеня вини без вирішення питання про право на відшкодування шкоди, законодавством не передбачено.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 у справі №922/1566/21, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі №922/1566/21; встановлено здійснити розгляд справи №922/1566/21 в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи; встановлено відповідачу десятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії скаржнику; встановлено учасникам справи строк до 20.09.2020 для подання заяв, клопотань тощо (а.с.175,176).

У відзиві на апеляційну скаргу від 07.09.2021 АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» просить рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі №922/1566/21 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. При цьому зазначає, що із доданих до позовної заяви документів неможливо встановити перелік та характер пошкоджень, які зазнав транспортний засіб Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 у ДТП 17.05.2018. Рахунок-фактура від 15.06.2018 №ДА-444445050, виданий ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ», на думку відповідача, не може вважатися доказом понесення ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ» витрат на ремонт автомобіля; реальним підтвердженням таких витрат є документ, що підтверджує факт оплати проведеного ремонту ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ». Крім того, вказує на те, що постановою Московського районного суду міста Харкова від 23.07.2018 у справі №643/8441/18 встановлено, що винними у ДТП є обидва водія: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто АТ «МЕГА-ГАРАНТ» повинне здійснити страхове відшкодування виходячи із ступеня вини ОСОБА_1 . При цьому, вказує на те, що частка вини кожного з водіїв Московським районним судом міста Харкова під час розгляду справи №643/8441/18 не встановлена.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

25.12.2014 між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (назву якого змінено на АТ «Страхова компанія «ІНГО») (страховиком), ТОВ «ОТП Лізинг» (страхувальником, вигодонабувачем) укладена генеральна угода №250598470.14 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, зазначеним у відповідному договорі страхування (а.с.58-61).

У п. 9.1 цієї генеральної угоди зазначено, що після одержання всіх необхідних документів (відповідно до Розділу 10 Угоди), рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком у строк до 15-ти робочих днів. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 5-ти робочих днів з моменту ухвалення рішення про виплату.

Відповідно до п. 9.2.2.3 генеральної угоди № 250598470.14 страхове відшкодування виплачується в межах страхової суми: при частковому пошкодженні ТЗ в сумі, що не перевищує вартість відновлювального ремонту.

При пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування визначається страховиком на підставі документів, що підтверджують розмір збитків (рахунки СТО, калькуляції СТО чи страховика, висновок спеціаліста - автотоварознавця), за вирахуванням встановленої договором страхування франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми. При цьому, розмір збитків та умови виплати визначаються з урахуванням наведених нижче і зазначених в договорі страхування умов (п.9.2.3 угоди):

9.2.3.1 «Спеціалізована СТО» - в рахунок розміру страхового відшкодування включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається, виключно, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі спеціалізованої СТО. Спеціалізована СТО СТО, яка належить до сервісної групи станцій технічного обслуговування та гарантійного ремонту ТЗ відповідної марки, яка заснована виробником транспортних засобів або його уповноваженим представником у відповідності до законодавства України (офіційна дилерська мережа по відповідному бренду, марці) та рекомендована страховиком для проведення відновлювального ремонту. Страхове відшкодування сплачується за письмовою заявою страхувальника страхувальнику, на підставі документів, що підтверджують факт сплати рахунків СТО (платіжне доручення), або безпосередньо на рахунок СТО на проведення відновлювального ремонту, за згодою страхувальника.

У п.9.2.8 цієї угоди зазначено, що якщо страхове відшкодування сплачене страхувальнику або вигодонабувачу (не на станцію, яка здійснює ремонт пошкодженого ТЗ) до проведення відновлювальних робіт, страхувальник або лізингоодержувач повинні надати акти виконаних робіт, які підтверджують факт ремонту/ відновлення ТЗ. У випадку невиконання цієї умови, претензії (заяви) з будь-яких повторних, ідентичних пошкоджень частин та деталей ТЗ не приймаються страховиком до розгляду, а при розгляді інших випадків пошкодження ТЗ, із залученням частин ТЗ з попередніх випадків, або знищення чи втраті ТЗ при виплаті страхового відшкодування з суми страхового відшкодування віднімається вартість усунення пошкоджень згідно попередніх розрахунків страхового відшкодування.

У розділі 10 цієї генеральної угоди визначений перелік документів, необхідних для виплати відшкодування, до якого, зокрема, входить:

- акт огляду та фотографії пошкодженого транспортного засобу. Акт огляду та фотофіксація проводиться представником страховика під час виїзду на місце страхової події або під час подачі страхувальником письмової заяви на виплату страхового відшкодування (пункт 10.9 генеральної угоди);

- документи, що підтверджують розмір збитків, понесених витрат (акт автотоварознавчого дослідження або експертизи, калькуляція та оригінали рахунків за ремонт ТЗ, довідки медичних закладів, рецепти лікарів та ін.) (пункт 10.10 генеральної угоди).

26.04.2018 між ПрАТ "АСК «ІНГО Україна» (страховиком) та ТОВ «ОТП Лізинг» (страхувальником) укладений договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків №250549239.18, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з: володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом (ТЗ), зазначеним в п.1 договору (т.1,а.с.54,55).

У п.п.2.2, 2.3 розділу 2 цього договору встановлено, що страховим випадком за договором є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок: дорожньо-транспортної пригоди; пожежі; стихійного лиха, падіння предметів, попадання каміння; протиправних дій третіх осіб; угону з урахуванням умов п.1.3 генеральної угоди. Виплата страхового відшкодування здійснюється без вирахування зносу на деталі та вузли, що підлягають заміні в ході відновлювального ремонту ТЗ (з урахуванням вимог п.9.2.5 договору).

Відповідно до додатку №1 до договору страхування №250549239.18 застрахований, зокрема, транспортний засіб (№18): Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.56).

ТОВ «ОТП Лізинг» подано ПрАТ "АСК «ІНГО Україна» повідомлення про випадок, в якому, зокрема, зазначено: марка автомобіля - Volkswagen Polo; реєстраційний номер д.н.з. НОМЕР_1 ; дата пригоди 17.05.2018; місце пригоди Україна, Харківська область, Харків; ризик ДТП; подія зіткнення ТЗ з іншим ТЗ; опис події ГАЗ НОМЕР_2 , вм`ятина на пер. лівому крилі, пер. бампер лкп, капот вм`ятина ? Наш: права сторона пер. крило, пер., задн. двері вм`ятина лкп. (а.с.63). У графі підпис страхувальника або його представника міститься підпис без зазначення прізвища особи, яка склала цю заяву. Дата складання вказаної заяви 17.05.201__р. (а.с.63)

17.05.2018 Управлінням патрульної поліції в Харківській області Національної поліції України складена довідка про дорожньо-транспортну пригоду №919936, в якій зазначено, що в Харкові по вул. Бучми,24, 17.05.2018 о 08:20год відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме: зіткнення легкового автомобіля Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та легкового автомобіля ГАЗ 330210 НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Внаслідок зовнішнього огляду встановлено, що автомобіль Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 отримав такі механічні пошкодження передня центральна частина; передня права частина (а.с.64).

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2018 у справі №643/8441/18 визнано винним ОСОБА_2 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00грн; визнано винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00грн. При цьому судом встановлено, що водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 10.1 ПДР України, а саме: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а водій ОСОБА_2 не виконав вимоги п.12.1та п.14.2Б ПДР, а саме: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч (а.с.65,66).

15.06.2018 ТОВ «Автомобільний дом «СОЛЛІ-ПЛЮС» наданий ТОВ «ОТП ЛИЗИНГ» рахунок-фактуру №АД-444445050, в якому містяться такі графи: назва; шифр; од.; к-ть.; ціна без ПДВ; сума без ПДВ; знижка%; сума зі знижкою. Так, у графі назва, зокрема, під №№2, 3, 5, 20, 21 зазначено: крило заднє праве пофарбувати; облицовка заднього бамперу зняти/о/а и у; двері зд.пр.; двері задні замінено; двері задні праві забарвлені (а.с.67,68).

26.06.2018 ТОВ «ОТП Лізинг» подано ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» заяву на виплату страхового відшкодування, в якій ТОВ «ОТП Лізинг» просить сплатити страхове відшкодування по полісу 250549239.18, по страховому випадку, який стався 17.05.2018 з автомобілем Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 69257,28грн (а.с.69).

09.07.2018 ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» складений страховий акт №1727162, яким визначено суму страхового відшкодування, що становить 69257,28грн та підлягає відшкодуванню. При цьому в акті зазначено, що розрахунок збитків здійснений на підставі рахунку №5050, здійсненого ТОВ «Автомобільний дім «Соллі-Плюс» на суму 69257,28грн (а.с.70).

На підставі заяви про виплату страхового відшкодування позивачем здійснено виплату страхового відшкодування шляхом перерахування грошових коштів ТОВ «ОТП Лізинг» у сумі 69257,28грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.07.2018 №3867 на суму 69257,28грн (а.с.71).

З матеріалів справи вбачається, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу марки ГАЗ 330210, державний номер НОМЕР_2 , застрахована у відповідача згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №007075700 (а.с.62).

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування застрахованій особі позивач - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернувся до АТ «Мега-Гарант» з претензією, в якій зазначив, що на підставі рахунку №АД-444445050 від 15.06.2018, відповідно до страхового акту №1727162 від 09.07.2018 ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» сплачено страхове відшкодування в розмірі 69257,28грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.07.2018 №3867. Оскільки автомобіль ГАЗ 330210 д.н.з НОМЕР_2 був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як особи, яка керувала транспортним засобом , на момент ДТП застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант» за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АК/7075700, АТ «СК «ІНГО» запропонувало в досудовому порядку перерахувати грошові кошти у сумі 69257,28грн та в призначенні платежу зазначити: «За регресною претензією №3982 від 06 грудня 2018р.» (а.с.74,75).

22.04.2021 АТ «Страхова компанія «ІНГО» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 33628,64 грн (а.с. 1-79).

29.06.2021 місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (а.с.126-130).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Предметом позову у цій справі є вимога позивача, як страховика, про відшкодування збитків, понесених в результаті здійснення виплат з настанням страхової події «ДТП», у відповідності до договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250549239.18, укладеного між ПрАТ «СК «Інго Україна» (страховиком) та ТОВ «ОТП Лізинг» (страхувальником), на підставі страхового акту від 09.07.2018 №1727162 та рахунку від 15.06.2018 №АД-444445050, в порядку статей 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частиною 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування", яка кореспондується зі статтею 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке існувало на момент заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, а також зміна в ньому кредитора. Під час суброгації нового зобов`язання не виникає, первісні правовідносини залишаються незмінними. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «ІНГО Україна» виплатило суму страхового відшкодування за договором добровільного страхування від 26.04.2018 №250549239.18 на користь ТОВ «ОТП Лізинг» в розмірі 69257,28грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.07.2018 №3867 (а.с.71).

Отже, у зв`язку із виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до винної у ДТП особи та оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ, 330210, державний номер НОМЕР_2 , яким спричинено зазначене ДТП, застрахована у відповідача (ТОВ «Мега-Гарант») згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №007075700 (а.с.62), то останній має відшкодовувати шкоду, завдану внаслідок ДТП, однак розмір заподіяної шкоди страхувальнику (ТОВ «ОТП Лізинг») має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Згідно з п.8.2.4 договору страхування №250549239.18, укладеного між позивачем та ТОВ «ОТП Лізинг» (страхувальником), при настанні страхового випадку страхувальник зобов`язаний негайно (протягом години) в межах населеного пункту (при наявності можливості) та не пізніше 24 годин (при наявності можливості) за його межами сповістити про це спеціалізовану службу та викликати відповідні компетентні органи (Державтоінспекцію/поліцію, пожежну охорону або інші), а на території інших країн відповідні їх служби. Виклик на місце події представника спеціалізованої служби страховика, а також компетентних органів та отримання відповідної довідки є необов`язковим у випадках:

- пошкодження лакофарбового покриття або декоративних елементів кузова;

- биття скла та приладів зовнішнього освітлення;

- випадку ПДТО або випадку ДТП, якщо відсутні треті особи, які постраждали внаслідок ДТП або є винними у настанні ДТП, та якщо сума збитку ( без вирахування передбаченої договором франшизи) становить не більше 30000,00грн. Якщо в подальшому збиток виявиться більше зазначених сум, страхове відшкодування не повинно перевищувати розмір зазначених сум, що зменшуються на розмір франшизи, передбаченої відповідним договором страхування.

Відповідно до п.п.8.2.6, 8.2.7 договору страхування №250549239.18 страхувальник зобов`язаний при настанні страхового випадку: письмово оформити заяву про страховий випадок не пізніше 5-ти робочих днів з моменту коли стало відомо страхувальнику про настання страхового випадку; надати страхувальнику всі документи, передбачені розділом 10 угоди, що стосуються страхового випадку та його наслідків.

У розділі 10 генеральної угоди від 25.12.2014 №250598470.14, укладеної між тими ж сторонами, визначений перелік документів, необхідних для виплати відшкодування, до якого, зокрема, входить:

- акт огляду та фотографії пошкодженого транспортного засобу. Акт огляду та фотофіксація проводиться представником страховика (ПрАТ «Інго Україна») під час виїзду на місце страхової події або під час подачі страхувальником письмової заяви на виплату страхового відшкодування (пункт 10.9);

- документи, що підтверджують розмір збитків, понесених витрат (акт автотоварознавчого дослідження або експертизи, калькуляція та оригінали рахунків за ремонт ТЗ, довідки медичних закладів, рецепти лікарів та ін.) (пункт 10.10).

В матеріалах справи відсутні документи, визначені у розділі 10 генеральної угоди від 25.12.2014 №250598470.14, а саме, акт огляду та фотографії пошкодженого транспортного засобу та документи, що підтверджують розмір збитків, понесених витрат (акт автотоварознавчого дослідження або експертизи, калькуляція).

Позивачем в підтвердження понесених збитків потерпілим надано: довідку про дорожньо-транспортну пригоду від 17.05.2018 №919936, в якій зазначено, що при огляді установлено, що автомобіль Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 отримав такі механічні пошкодження: передня центральна частина; передня права частина; рахунок-фактуру від 15.06.2018 №АД-444445050, в якому визначено назву та вартість робіт щодо автомобіля Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 . Так, зокрема, визначено вартість таких робіт: крило заднє праве пофарбувати 2550,00грн; облицовка заднього бамперу знят /о/а и у 2550,00грн; двері задні замінено 637,50грн; двері задні праві забарвлені 2550,00грн (а.с.64-67).

Тобто, рахунок-фактура від 15.06.2018 №АД-444445050 містить відомості щодо необхідності вчинення робіт задньої частини автомобіля Volkswagen Polo д.н.з НОМЕР_1 , які зважаючи на зміст довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 17.05.2018 №919936, не були пошкоджені. Інших доказів, які б підтверджували характер пошкоджень та їх вартість, позивачем до матеріалів справи не надано.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначення розміру страхового відшкодування при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, актом огляду та фотографіями пошкодженого транспортного засобу, звітом (актом) про оцінку майна.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рахунок-фактура від 15.06.2018 №АД-444445050, складений ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-ПЛЮС», є неналежним доказом завдання ТОВ «ОТП Лізинг» збитків саме у розмірі 69257,28грн внаслідок ДТП (зіткнення легкового автомобіля Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та легкового автомобіля ГАЗ 330210 НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 ), що сталась в Харкові по вул. Бучми,24, 17.05.2018.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Підпунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" встановлено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлює певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (п. 22.1 ст. 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (ст.ст. 9, 12 Закону).

Згідно з абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом після дослідження обставин чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували завдання ТОВ «ОТП Лізинг» збитків саме у розмірі 69257,28грн, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити суму, яку має сплатити відповідач з урахуванням положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Крім того, слід зазначити, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2018 у справі №643/8441/18 визнано винним ОСОБА_2 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00грн, а також визнано винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00грн. При цьому судом встановлено, що водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 10.1 ПДР України, а саме: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а водій ОСОБА_2 не виконав вимоги п.12.1 та п.14.2Б ПДР, а саме: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч (а.с.65,66). Однак, судом при винесенні вказаної постанови не визначено ступеня вини кожного з учасників ДТП.

У п.8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

При цьому аналіз ступеня вини кожного з водіїв підлягає ретельному дослідженню, а визначення ступеню вини кожного заподіювача шкоди повинно бути мотивованим з посиланням на відповідні докази. Господарський суд при розгляді спору про відшкодування збитків, понесених в результаті здійснення виплат з настанням страхової події «ДТП», не може вийти за межі позовних вимог та встановлювати обставини, які підлягають встановленню в порядку іншого судочинства, а саме ступеня вини кожного з учасників дорожньо-транспортної пригоди, що сталась в Харкові по вул. Бучми, 24, 17.05.2018.

Згідно з частиною 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ст.91 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (76 ГПК України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення Господарський суд Харківської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі №922/1566/21- без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», м.Київ, залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі №922/1566/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню. Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза