ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. Справа № 911/1022/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Владимиренко С.В.

Корсака В.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідравлічні будівельні машини"

на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 (повний текст складено 12.07.2021)

у справі №911/1022/21 (суддя Шевчук Н.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідравлічні будівельні машини"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт Інвест-Рокитне"

про стягнення 1071154,00 грн. за договором найму №2508/1 від 25.08.2020

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Павленко А.В., адв., свід. №5889 від 28.10.2020, Штефан К.А., директор;

від відповідача: Білак Я.Ю. - адвокат (свідоцтво №1631 від 22.03.2001);

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідравлічні будівельні машини" (надалі позивач/ ТОВ «Гідравлічні будівельні машини/ скаржник) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт Інвест-Рокитне" (надалі відповідач/ ТОВ «Граніт Інвест-Рокитне») про стягнення грошових коштів у розмірі 1071154,00 грн. за договором найму №2508/1 від 25.08.2020, що складаються з: 719000,00 грн. - компенсація вартості недопрацьованих відповідачем мотогодин та 352154,00 грн. - компенсація витрат позивача на ремонт предмету найму.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем положень договору найму в частині фактично відпрацьованих годин, що впливає на розмір належної до сплати відповідачем позивачу орендної плати, а також відмовою відповідача компенсувати позивачу витрати на ремонт предмету найму - екскаватора гусеничного.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.07.2021 позов задоволений частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 311000,00 грн. компенсації вартості недопрацьованих відповідачем мотогодин, в іншій частині позову відмовлено. Судове рішення в частині задоволених позовних вимог мотивовано тим, що умовами договору найму передбачено відпрацювання щонайменше 400 мотогодин на місяць, а тому, за січень 2021 року з відповідача слід достягнути різницю між фактично відпрацьованими мотогодинами (89), та передбаченими умовами договору.

В частині відмови у позові щодо стягнення з відповідача компенсації за ремонт предмету договору найму, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено наявності вини відповідача у пошкодженні предмету найму.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення суду, в якому просить оскаржуване судове рішення скасувати в частині відмовлених позовних вимог і в цій частині прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача компенсацію витрат на ремонт предмета найму у розмірі 352 154,00 грн. Скаржник посилається на те, що місцевим господарським судом не враховано, що предмет договору найму передавався в оренду в належному стані, а відтак, його пошкодження виникли під час його експлуатації відповідачем, що свідчить про наявність підстав для стягнення з останнього вартості компенсації за його ремонт. В частині часткового задоволення господарським судом вимоги про стягнення вартості недопрацьованих відповідачем годин, то як зазначає скаржник, господарський суд першої інстанції не врахував, що перебування предмету договору найму на ремонті не звільняє наймача (відповідача) від обов`язку напрацювання 400 годин на місяць.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті. Позиції учасників справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Гідравлічні будівельні машини" на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/1022/21; розгляд справи призначено на 15.09.2021.

08.09.2021 від ТОВ "Граніт Інвест-Рокитне" на офіційну електронну адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

10.09.2021 від ТОВ "Граніт Інвест-Рокитне" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 №09.1-08/4344/21 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/1022/21 у зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Згідно з протоколом та витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Владимиренко С.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідравлічні будівельні машини" на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/1022/21 до провадження у визначеному складі суду; розгляд справи призначено на 15.09.2021.

13.09.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідравлічні будівельні машини" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 розгляд даної справи відкладений на 11.10.2021.

11.10.2021 у судовому засіданні оголошено перерву на 01.11.2021.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені судом апеляційної інстанції, а також додатково встановлені.

25.08.2021 мiж ТОВ "Гідравлічні будівельні машини" (за договором власник) та ТОВ "Граніт Інвест-Рокитне" (за договором наймач) укладений договір найму №2508/1 (надалі договір), відповідно до п. 1.1. якого власник передає, а наймач приймає в строкове платне користування екскаватор гусеничний VOLVO НОМЕР_2, реєстраційний №53844AE, укомплектований ківшем 1,6 м3 та гідромолотом RHINO 150 з однією пікою (надалі предмет найму).

Відповідно до п. 2.1. договору передача предмета найму у користування наймачу здійснюється за актом приймання-передачі; повернення предмета найму власнику здійснюється наймачем протягом 2 (двох) робочих днів з дня припинення дії цього договору та оформлюється актом здачі-приймання (пункт 2.2); предмет найму вважається переданим та повернутим після підписання актів приймання-передачі та здачі-приймання, відповідно (пункт 2.4).

Згідно з п. 3.1 договору орендна плата сплачується наймачем за кожний тиждень роботи на підставі наданого власником рахунку. Замовник здійснює оплату на протязі 3 банківських днів після отримання рахунку. Допускається попередня оплата орендної плати. За погодженням сторін термін та форми розрахунку можуть бути змінені.

Орендна плата за користування предметом найму розраховується, виходячи із кількості відпрацьованих машино/годин із розрахунку 900,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% за 1 машино/годину напрацювання на ковші та 1000,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% за 1 машино/годину напрацювання на гідро молоті (п. 3.2.).

Пунктом 3.3 договору сторони погодили, що надані послуги оформлюються щотижня актами здачі-прийняття робіт за фактично відпрацьований час. У випадку несприятливих погодних умов (злива, гроза, град та інше) тривалість зміни зменшується на час дії вказаних умов (вимушений простій).

Акт здачі-прийняття послуг є невід`ємною частиною договору (пункт 3.4 Договору).

Відповідно до п. 4.3 договору наймач зобов`язаний: - у повному обсязі та своєчасно вносити плату за користування предметом найму (підпункт 4.3.1); напрацьовувати щонайменше 400 мотогодин за один календарний місяць (підпункт 4.3.5); - забезпечити предмет найму операторами екскаватора з відповідною кваліфікацією для виконання робіт предметом найму та виконання підпункту 4.3.5 (підпункт 4.3.6); - у разі припинення даного договору повернути власнику предмет найму (підпункт 4.3.7); при пошкодженні предмету найму з вини наймача, його співробітників, інших осіб, що мають відношення до наймача, відшкодовувати власнику витрати по відновленню предмета найму (підпункт 4.3.8).

Пунктом 4.4. договору передбачені обов`язки власника, який зобов`язувався підтримувати предмет найму у технічному стані та проводити необхідні ремонтні роботи предмета найму у випадку його поломки, включаючи проведення ТО (заміни масел) та капітального ремонту (підпункт 4.4.2); вивезти предмет найму після закінчення договору за свій рахунок (підпункт 4.4.3).

Згідно з п. 4.8 договору, поточний ремонт предмета найму та його технічне обслуговування здійснює власник за рахунок власних коштів та власними силами.

Пунктом 4.9 договору сторони погодили, що власник зобов`язаний забезпечити робоспроможність предмета найму для виконання пункту 4.3.5 цього договору.

Відповідно до пункту 6.1 договору, останній набирає чинності з 13.07.2020 та укладений на строк до 31.12.2020.

Якщо за 10 календарних днів до закінчення терміну дії цього договору жодна сторона не повідомить іншу сторону про намір припинити його дію, договір автоматично вважається пролонгованим на тих же умовах ще на 1 календарний місяць (п. 6.2. договору).

Відповідно до п. 7.1 договору його дія припиняється внаслідок: закінчення строку на який його укладено (підпункт 7.1.1); ліквідація наймача або власника за договором (підпункт 7.1.2); за згодою сторін (підпункт 7.1.3); загибелі предмета найму (підпункт 7.1.4); за рішенням суду, господарського суду (підпункт 7.1.5); у разі банкрутства сторони за договором (підпункт 7.1.6); у разі відмови однієї із сторін від договору у порядку, передбаченому пунктом 6.1 (підпункт 7.1.7).

Згідно з наявним в матеріалах справи актом прийому-передачі від 25.08.2020, який є додатком № 1 до договору, позивач здав, а ТОВ відповідач прийняв в користування екскаватор гусеничний VOLVO НОМЕР_2 (заводський номер НОМЕР_1 ) реєстраційний № НОМЕР_3 разом з ковшем 1,6 мі та гідромолотом RHINO 150.

Згідно з вказаним актом наймач гарантує, що предмет найму в справному стані та придатний до використання відповідно до умов договору.

21.12.2020 до договору найму № 2508/1 від 25.08.2020 сторонами було підписано додаткову угоду № 2, згідно з якою сторони погодили внести зміни до пункту 3.2 договору, збільшивши вартість за 1 машино/годину відпрацювання на ковші до 1 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 20%).

В матеріалах справи наявні наступні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договором, надані позивачем на підтвердження використання відповідачем предмету найму з серпня 2020 року по січень 2021 року, а саме: № 2508/1 від 25.08.2020, № 0209/1 від 02.09.2020, № 0409/1 від 04.09.2020, № 0809/1 від 08.09.2020, № 1309/1 від 13.09.2020, № 2109/1 від 21.09.2020, № 3009/1 від 30.09.2020, № 1110/1 від 11.10.2020, № 1110/2 від 11.10.2020, № 1910/1 від 19.10.2020, № 1910/2 від 19.10.2020, № 2510/1 від 25.10.2020, № 2510/2 від 25.10.2020, № 3110/1 від 31.10.2020, № 0911/1 від 09.11.2020, № 0911/2 від 09.11.2020, № 1911/1 від 19.11.2020. Вказані акти підписані позивачем та відповідачем.

В той же час, акти № 3112/1 від 31.12.2020, № 1101/1 від 11.01.2021 підписані лише позивачем.

На підтвердження оплати відповідачем фактично відпрацьованих мотогодин за вищевказаними актами, позивачем подано до матеріалів справи платіжні доручення: № 720 від 04.09.2020; №№ 744, 743 від 10.09.2020; №№ 766, 767 від 17.09.2020; № 765 від 25.09.2020; № 859 від 09.10.2020; №№ 924, 925 від 20.10.2020; №№ 963, 964 від 27.10.2020; №№ 1005, 1006, 1007 від 06.11.2020; №№ 1065, 1066 від 13.11.2020; № 1179 від 08.12.2020, № 1462 від 05.02.2021, № 1531 від 08.02.2021, з яких вбачається повна оплата відповідачем за користування предметом найму. В платіжних дорученнях в призначенні платежу містяться посилання на рахунки, які відсутні в матеріалах справи; проте, факт оплати за вказаними в платіжних дорученнях рахунками сторонами не заперечується.

Позивач зазначає, відповідачем не заперечується, що фактично відпрацьовані відповідачем мотогодини за строк оренди становлять: у вересні 2020 року - 555 годин; у жовтні 2020 року - 507 годин; у листопаді 2020 року - 298 годин; у грудні 2020 року - 94 години; у січні 2021 року - 89 годин.

Спір у даній справі виник, як вбачається із позовної заяви, внаслідок порушення відповідачем умов договору оренди в частині обов`язкового напрацювання відповідачем не менше 400 мотогодин за місяць, а також через відмову відповідача компенсувати позивачу вартість ремонту орендованого майна, яке вийшло з ладу під час його використання відповідачем.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, стверджує про те, що не повне напрацювання ним мотогодин в листопаді та грудні 2020 року сталося через те, що предмет оренди перебував у ремонті з 20.11.2020 по 13.12.2020, що унеможливило напрацювання визначених договором 400 мотогодин на місяць. Стосовно ж напрацювання необхідних мотогодин у січні 2021 року, відповідач зазначає про те, що договір найму припинився 31.12.2020, і відповідач свідомо не скористався своїм переважним правом на продовження його дії на новий строк, у зв`язку з чим, п. 4.3.5. (яким встановлений обов`язок відповідача напрацьовувати не менше 400 годин на місяць) втратив свою чинність. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача вартості відшкодування ремонту предмета найму, відповідач зазначає, що позивач навмисно здійснив підміну понять «пошкодження» замість «поломки», адже у разі поломки предмету найму саме на позивача покладений обов`язок здійснювати за власний рахунок відповідний ремонт предмету найму. В даному випадку, як зазначає відповідач, відбулася саме поломка предмету найму, а не його пошкодження відповідачем внаслідок його експлуатації, а тому, відповідач не повинен компенсувати жодні витрати на його ремонт позивачу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

Частиною 1 статті 779 ЦК України унормовано, що наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини.

Наймач зобов`язаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані (ч. 1 статті 801 ЦК України).

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача грошові кошти (компенсація витрат позивача на ремонт предмета найму) у розмірі 352 154,00 грн. є збитками.

Статтею 803 ЦК України унормовано, що наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.

В даному випадку, як слідує з матеріалів справи, пошкоджено було не сам транспортний засіб - екскаватор гусеничний, а його комплектуючу - ківш, позаяк застосовуються загальні норми цивільного та господарського законодавства, якими регулюються порядок, підстави, умови настання відповідальності для стягнення збитків з особи, якою вони були завдані.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодовувати завдані цим збитку суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з ч. 2 статті 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вину завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).

У розумінні положень ч. 1 статті 623, статті 22 ЦК України, статей 224, 225 ГК України особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків і причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях немає вини у заподіянні збитків (подібна за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/5349/20, від 14.09.2021 у справі №914/159/13).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Наявні в матеріалах справи, представлені позивачем документи підтверджують обсяг наданих позивачу робіт та послуг з ремонту ківша, який є складовою предмету найму - екскаватора, однак ці документи не доводять протиправності поведінки відповідача щодо неправильної експлуатації предмета найму, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача, яка призвела до пошкодження предмета найму, а також вини відповідача, і як наслідок - настання збитків.

При цьому, як зазначено в п. 4.3.8. укладеного між сторонами договору найму, при пошкодженні предмета найму з вини наймача, його співробітників, інших третіх осіб, що мають відношення до наймача, наймач зобов`язаний відшкодувати власнику витрати по відновленню предмета найму. Тобто, сторони договору також погодили, що саме наявність вини відповідача (його співробітників, інших осіб, що мають до нього відношення) покладає на останнього обов`язок з відшкодування цих витрат по відновленню предмета найму. В даному випадку, як встановлено вище, позивачем не доведено в тому числі й наявності вини відповідача в пошкодженні ківша (неправильної експлуатації, навмисних дій відповідача, що призвели до виходу з ладу комплектуючих предмету найму), який є складовою предмету найму.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що в частині позовних вимог про стягнення з відповідача відшкодування ремонту предмета найму слід відмовити за недоведеністю позивачем наявності усіх складових, які необхідні для стягнення з відповідача такої компенсації (збитків).

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що предмет найму передавався відповідачу в оренду в справному стані, що підтверджується актом приймання-передачі, про те, що відповідно до умов договору управління предметом найму виконується силами та засобами відповідача, про те, що на відповідача покладений обов`язок забезпечити для виконання робіт на предметі найму операторів екскаватора з відповідною кваліфікацією, не спростовують висновку про те, що позивачем не доведено наявності протиправної поведінки, вини в діях відповідача, що призвели до виходу з робочого ладу складових предмету найму.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача вартості невідпрацьованих відповідачем мотогодин, передбачених умовами договору найму, а саме: за листопад 2020 року - 102 години, грудень 2020 року - 306 годин, січень 2021 року - 311 годин, частково задоволених місцевим господарським судом, колегія суддів зазначає наступне.

Як вказувалося вище, у розділі даної постанови «Обставини справи…», п 4.3.5. договору сторони погодили, що обов`язком наймача є щомісячне напрацювання 400 мотогодин.

Відповідно до ч. 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася (ч. 4 статті 762 К України). Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає (ч. 5 статті 762 ЦК України).

Враховуючи те, що предмет договору найму з 20.11.2020 по 13.12.2020 (за твердженням відповідача) і по 14.12.2020 (за твердженням позивача) перебував у ремонті і відповідач не мав можливості його експлуатувати з підстав, за які він не відповідає, є вірним висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для достягнення з відповідача суми різниці недопрацьованих відповідачем машино/годин у період листопад-грудень 2020 року.

При цьому, відхиляються доводи скаржника про те, що умовами договору найму не передбачено звільнення відповідача (наймача) від напрацювання 400 годин на місяць у разі перебування предмету найму на ремонті, оскільки відповідно до п. 8.6. договору усі правовідносини сторін, що виникли або будь виникати у зв`язку з дією даного договору і не врегульовані ним, регламентуються згідно з нормами чинного законодавства. А як вказувалося вище, положеннями статті 762 ЦК України передбачено звільнення наймача від плати на час неможливості користуватися предметом найму.

Щодо стягнення орендної плати за січень 2021 року, колегія суддів зазначає, що як вказувалося вище, в розділі даної постанови «Обставини справи…» п. 6.1. договору найму сторони передбачили строк його дії - до 31.12.2020. Крім того, в цьому ж пункті договору узгодили, що його сторони мають право відмовитися від договору у будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону - за десять календарних днів. Пунктом 6.2. договору, наймач та власник домовились, що якщо за 10 календарних днів до закінчення терміну дії цього договору жодна сторона не повідомить іншу про намір припинити його дію, цей договір автоматично вважається пролонгованим на тих же умовах ще на 1 календарний місяць.

Відповідач, заперечуючи проти стягнення з нього орендної плати за січень 2021 року та стверджуючи про те, що договір найму припинив свою дію 31.12.2020, всупереч статей 74, 86 ГПК України, не надав жодних доказів на підтвердження виконання ним п. 6.2. договору найму щодо повідомлення позивача про припинення дії договору за десять днів до його закінчення, а відтак, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що договір найму був чинний і в січні 2021 року, позаяк був обов`язковий до виконання його сторонами, в даному випадку - відповідачем (наймачем), зокрема, в частині напрацювання не менше 400 мотогодин на місяць.

Враховуючи наявний в матеріалах справи акт здачі-прийняття робіт №1101/1 від 11.01.2021, з якого вбачається напрацювання відповідачем у січні 2021 року лише 89 годин, з останнього підлягає до стягнення орендна плата за 311 годин, які мав напрацювати відповідач відповідно до умов договору. При цьому, як вказувалося вище, згідно з додатковою угодою №2 до договору найму, сторонами встановлена орендна плата у розмірі 1000,00 грн. за 1 машино/годину напрацювання на ковші та 1 000,00 грн. на гідромолоті.

Отже, враховуючи наведене, вірним є висновок місцевого господарського суду про стягнення з відповідача 311 000,00 грн. орендної плати за січень 2021 року.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

При цьому, доводи апеляційної скарги спростовані по тексту даної постанови.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідравлічні будівельні машини" на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/1022/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2021 у справі №911/1022/21 залишити без змін.

Справу №911/1022/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено та підисано 02.11.2021.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді С.В. Владимиренко

В.А. Корсак