ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2021 р. Справа№ 910/6552/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєва І.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄПК Україна"

на рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 (повний текст складено 22.04.2021)

у справі № 910/6552/20 (суддя Г.П. Бондаренко - Легких)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄПК Україна"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ БЮРО ПІДШИПНИКОВОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ" 2) Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 3) Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності»

про визнання патенту України № UA95509С2 від 10.08.2011 на винахід недійсним

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 27.10.2021

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄПК Україна" (далі-позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ БЮРО ПІДШИПНИКОВОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ" (далі-відповідач-1) та Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі-відповідач-2) про визнання патенту України № UA95509С2 від 10.08.2011 року на винахід недійсним.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Ключовим мотивом рішення є:

- позивачем не надано доказів того, що державну реєстрацію спірного патенту здійснено з порушенням законодавства України (корисна модель не відповідає умові патентоздатності «винахідницький рівень»).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ТОВ "ЄПК Україна" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Ключовим аргументом скарги є:

- позивачем було надано належні, допустимі та більш вірогідні докази недійсності спірного патенту.

Від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ключовим аргументом відзиву є:

- видача спірного патенту була здійснена у повній відповідності до умов та порядку, встановленого законодавством України.

Від Укрпатенту та ТОВ "УКРАЇНСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ БЮРО ПІДШИПНИКОВОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ" надійшли відзиви на апеляційну скаргу.

Ключовим аргументом відзивів є:

- судом повною мірою оцінено допустимість кожного доказу та зроблено обґрунтований, законний, заснований на наявних у матеріалах справи доказах, висновок.

Від ТОВ "ЄПК Україна" надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Ключовим аргументом пояснень є:

- місцевий суд не врахував ту обставину, що достовірність та допустимість наданих позивачем доказів була визнана відповідачем -1 і не оспорювалася іншими учасниками.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу ТОВ "ЄПК Україна" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Полякова Б.М., суддів - Пантелієнка В.О., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄПК Україна" на рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 у справі № 910/6552/20, справу призначено до розгляду на 14.07.2021.

Розпорядженням керівника апарату від 13.07.2021 у зв`язку з перебування суддів Доманської М.Л. та Пантелієнка В.О., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустках призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2021 для розгляду справи №910/6552/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Дикунська С.Я., Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄПК Україна" на рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 у справі № 910/6552/20 до провадження складі колегії суддів: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Дикунська С.Я., Гарник Л.Л. Вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄПК Україна" на рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 у справі № 910/6552/20 по суті спочатку. Розгляд апеляційної скарги призначено на 01.09.2021.

У судовому засіданні 01.09.2021 колегія суддів оголосила перерву до 06.10.2021.

У судовому засіданні 06.10.2021колегія суддів оголосила перерву до 27.10.2021.

Розпорядженням керівника апарату від 25.10.2021 у зв`язку з прийняттям рішення Вищої ради правосуддя від 19.10.2021 про звільнення Дикунської С.Я., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2021 для розгляду справи №910/6552/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Пантелієнко В.О., Гарник Л.Л. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ТОВ "УКРАЇНСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ БЮРО ПІДШИПНИКОВОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ" (відповідач -1) є власником патенту на корисну модель України № UA 95509С2 від 10.08.2011 на «Буксовий підшипниковий вузол» (заявка на реєстрацію № а200908894 від 26.08.2009).

Звертаючись до суду з позовом позивач вказував на те, що державну реєстрацію вказаного патенту здійснено з порушенням законодавства України (винахід не відповідає умові патентоздатності «винахідницький рівень»), що є підставою для визнання такого патенту недійсним, адже факт існування зареєстрованого на ім`я відповідача - 1 патенту на корисну модель України № UA 95509С2 від 10.08.2011 порушує його законний інтерес, оскільки останній має намір здійснювати імпорт з Республіки Казахстан буксових підшипникових вузлів виробництва АТ «ЄПК Степногорськ» та реалізовувати їх на території України в межах своєї звичайної господарської діяльності.

Тобто, предметом позову у справі є вимоги позивача:

до відповідача - 1 про визнання недійсним патенту України № UA 95509С2 від 10.08.2011 на «Буксовий підшипниковий вузол», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ БЮРО ПІДШИПНИКОВОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ", повністю;

до відповідачів - 2, 3 про зобов`язання внести зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсним повністю патенту на корисну модель України № UA 95509С2 від 10.08.2011 на винахід «Буксовий підшипниковий вузол» та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Відповідач -1 проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав відповідності винаходу умові патентоздатності «винахідницький рівень».

Відповідачі - 2, 3 проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки видача спірного патенту була здійснена у повній відповідності до умов та порядку, встановленого законодавством Україні у сфері правової охорони винаходів.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову в позові, посилався на те, що докази надані позивачем не відповідають критерію допустимості, оскільки отримані з порушенням порядку, визначеного Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та не відповідають вимогам чинного законодавства щодо їх легалізації та перекладу, а також такі докази відсутні у позивача в оригіналі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, з огляду на таке.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підтвердження своїх доводів позивач надав патенти країн - Японії, Великобританії, Сполучених штатів Америки, Китайської Народної Республіки, Федеративної Республіки Німеччини, патенти Всесвітньої організації інтелектуальної власності (міжнародні патенти), які не були визнанні дійсними та легалізованими на території України й перекладені на українську мову, а отже не відповідають вимогам чинного законодавства щодо їх легалізації та перекладу.

Інших доказів, із яких би вбачалося, що оскаржуваний патент не відповідає такій умові патентоздатності як «винахідницькій рівень», матеріали справи не містять.

За таких обставин, місцевий суд зауваживши, що у справі відсутні допустимі докази того, що державну реєстрацію вказаного патенту здійснено з порушенням законодавства України (корисна модель не відповідає умові патентоздатності «винахідницький рівень»), правильно вказав, про відсутність правових підстав для визнання недійсним оскаржуваного патенту.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданим доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄПК Україна" на рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 у справі № 910/6552/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 у справі №910/6552/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржникa.

4. Справу №910/6552/20 повернути до Господарського суду м. Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник