ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року Справа № 906/424/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Олійник Т.М.

за участю представників сторін:

позивача: Сечіна Р.С., представника згідно витягу з ЄДРЮО та ФОП від 05.02.21

відповідача: не з`явився

третіх осіб: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія" на рішення господарського суду Житомирської області, ухваленого 08.07.21р. суддею Кудряшовою Ю.В. о 11:45 год. у м. Житомир, повний текст складено 19.07.21 у справі №906/424/20

за позовом Житомирської обласної ради

до Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Житомирської обласної спілки ветеранів Афганської війни

Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія"

Комісарчука Дмитра Олеговича

про визнання протиправними та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.05.2019 №31443635 та від 17.10.2018р.№28492054

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію права власності Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.05.2019 №31443635; визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію права власності Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2018 №28492054. Також позивач просить суд визнати за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради право власності на навчальне містечко цивільної оборони, що розташоване за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, вул. Промислова, 1/154.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне нерухоме майно внаслідок проведення відповідачем неправомірних реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на навчальне містечко цивільної оборони, що розташоване за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, вул. Промислова, 1/154, за Житомирською обласною спілкою ветеранів Афганської війни протиправно вилучено із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 08.07.2021 у справі №906/424/20 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано запис про державну реєстрацію права власності Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.05.2019 №31443635. Визнано протиправним та скасовано запис про державну реєстрацію права власності Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2018 № 28492054. Визнано за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан С.П. Корольова, 1, ід. код 13576948) право власності на навчальне містечко цивільної оборони, що розташоване за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Промислова, 1/154. Стягнуто з Комунального підприємства "Центр державної реєстрації "Садківської сільської ради (12411, Житомирська область, Житомирський район, с. Садки, вул. Тімірязєва, 40, ід. код 42153135) - на користь Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан С.П. Корольова, 1, ід. код 13576948) 6306,00 грн сплаченого судового збору. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.03.2021.

В обґрунтування рішення суд з посиланням на ст.ст. 2, 8, 11, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", рішення Житомирської обласної ради від 29.09.1994 "Про формування комунальної власності адміністративно - територіальних одиниць області", ст. ст. 86, 128 ЦК УРСР (в редакції на чинній на момент прийняття рішення Житомирської обласної ради від 03.03.1995, ст. ст. 2, 31, 32, 33, 34 Закону України "Про власність" (тут і надалі в редакції на чинній на момент прийняття рішення Житомирської обласної ради від 03.03.1995) дійшов висновку, що передача на баланс установи майна не свідчить про передання такого майна у власність відповідної установи, тобто Житомирська обласна спілка ветеранів Афганської війни не набула у власність спірне майно, а лише мала відображати його у фінансових звітах як свій актив, переданий в користування.

Разом з тим, з посиланням на ст.ст. 11, 382 ЦК України, ст.ст. 5, 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. п. 40, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 р. №553) суд вказав, що діюче на час прийняття державними реєстраторами оспорюваних рішень законодавство, не передбачало реєстрацію права власності на нерухоме майно у зв`язку із переданням останнього на баланс юридичної особи, а тому дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів набуття Житомирською обласною спілкою ветеранів Афганської війни права власності на навчальне містечко цивільної оборони, що розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 1/154, отже, вимоги позивача про визнання протиправними та скасування записів про державну реєстрацію права власності Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.05.2019 №31443635 та від 17.10.2018 № 28492054 підлягають задоволенню як такі, що порушують права позивача.

Разом з тим, з посиланням на ст. ст. 12, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №917/553/17, від 08.08.2019 у справі №909/472/18, рішення Господарського суду Житомирської області від 29.11.2019 у справі №906/516/19 суд вказав, що зважаючи на підтвердження наявними у справі доказами факту приналежності навчального містечка цивільної оборони, що розташоване за адресою: м. Житомир, вул. промислова, 1/154, територіальним громадам сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради, тобто наявність суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, враховуючи встановлений судом факт порушення прав позивача шляхом проведення реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості, суд вважає позовні вимога про визнання за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради право власності на навчальне містечко цивільної оборони, що розташоване за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Промислова, 1/154 обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Не погодившись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія" звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 08.07.2021 у справі №906/6424/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Житомирській обласній раді.

Так, на переконання скаржника , господарським судом не взято до уваги докази які є в матеріалах справи та є істотними для справи, а саме нотаріально засвідчені копії документів: лист ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» від 08.06.2021 №1/92 на адресу адвоката Ковальчука С.О. про надання нотаріально засвідчених копій відповідних документів щодо передачі ВАТ «ЖЗХВ» Житомирській обласній спілці ветеранів афганської війни навчальне містечко цивільної оборони за адресою: м.Житомир, вул. Промислова. 1/154; Справка-подтверждение о безвозмездной прием-передаче учебного городка гражданской оборони, балансовою вартістю 304.0 тис.руб.. знос 70,1 тис.руб.; лист Житомирського заводу хімічного волокна від 17.03.1995 №93/956 ; акт на безвозмездную передачу основних средств учебного городка Гражданской оборони ЖЗХВ Обласному совету ветеранов Афганской войни.

Згідно вищевказаних документів ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна», на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.1994 №618 «Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності, до комунальної власності областей» та рішення Житомирської обласної ради від 03.03Л995 «Про формування комунальної власності та відчуження майна» передав Житомирській обласній спілці ветеранів афганської війни Навчальне містечко цивільної оборони з чітким переліком основних засобів, що входять до його складу, а саме: 46 найменувань основних засобів, первісною вартістю 304004000 руб., зносом 70080000 руб. та залишковою вартістю 233924000 руб, що розташоване за адресою: Житомирська область, м, Житомир, вул. Промислова, 1/154.

Актом чітко ідентифіковано всі об`єкти основних засобів, що входять до складу Навчального містечка цивільної оборони і які були передані Житомирською обласною радою на баланс Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни, на підставі рішення Житомирської обласної ради від 03.03.1995 «Про формування комунальної власності та відчуження майна».

Комплекс будівель в кількості 11 шт., загальною площею 1159 кв.м., за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 1/154, реєстраційний номер 101, державну реєстрацію прав власності яких проведено державним реєстратором КП Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради 17.10.2018 запис про державну реєстрацію № 28492054 за Житомирською обласною спілкою ветеранів Афганської війни та 03.05.2019 запис про державну реєстрацію № 46752144 за TОB «Поліська генеруюча компанія» відсутній в даному переліку та ніколи не передавався Житомирською обласною радою Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни.

На переконання скаржника, заявляючи вимогу про скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.05.2019 №31443635 та від 17.10.2018 №28492054 та визнання права власності на навчальне містечко цивільної оборони, тобто на нерухоме майно, позивач не визначив перелік об`єктів, які включає в себе навчальне містечко цивільної оборони та на які претендує позивач, не вказав жодних індивідуальних характеристик, за якими суд може ідентифікувати таке майно. Позивачем не надано жодних доказів того, що майно яке зареєстроване за ТОВ «Поліська генеруюча компанія» є саме тим майном на яке претендує позивач.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що в силу норм ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення.

В судове засідання з`явився представник позивача.

18.10.2021 на електронну адресу суду від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, до винесення рішення щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 29.09.2021 у справі №906/516/19.

Представник позивача заперечив проти відкладення розгляду справи.

Колегія суддів розглянувши вказане клопотання прийшла до висновку про його відхилення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема, перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Крім того, ч. 1 ст. 202 ГПК України визначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.12 ст. 270 ГПК України).

За наведеного, колегія суддів зауважує, що скаржник був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги та не був позбавлений права взяти участь в судовому засіданні. Колегія суддів зауважує, що рішення в справі №906/516/19 набрало законної сили, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та відкладення розгляду справи. При цьому, скаржник виклав доводи з приводу незаконності рішення суду у своїй апеляційній скарзі.

Отже, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представника відповідача та третіх осіб, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, явка учасників справи обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить рішення господарського суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.1994 № 618 "Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності, до комунальної власності областей" визначено прийняти пропозиції обласних державних адміністрацій з обласними Радами народних депутатів, відповідними органами державної виконавчої влади, на які покладено здійснення функцій управління майном, яке перебуває у загальнодержавній власності, про передачу до комунальної власності областей майна згідно з додатками.

Додатком № 3 до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.1994 №618 затверджено перелік загальнодержавного майна, яке передається до комунальної власності Житомирської області - Навчальне містечко цивільної оборони Житомирського заводу хімічного волокна Мінпрому (м. Житомир, вул. Промислова, 1/154) (а.с. 12 том 1).

Рішенням Житомирської обласної ради 29.09.1994 "Про формування комунальної власності адміністративно - територіальних одиниць області" до складу комунального майна області було включено навчальне містечко цивільної оборони Житомирського заводу хімічного волокна (м. Житомир, вул. Промислова, 1/154) (а.с. 14-17 том 1), про що складено відповідний акт передачі майна із загальнодержавної власності у комунальну власність Житомирської області (а.с. 13 том 1).

Рішенням Житомирської обласної ради від 03.03.1995 "Про формування комунальної власності та відчуження майна" передано на баланс Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни навчальне містечко цивільної оборони, яке заходиться на балансі Житомирського заводу хімічного волокна (м. Житомир, вул. Промислова, 1/154) (а.с. 18-19 том 1).

Згідно з актом прийому - передачі майна навчальне містечко цивільної оборони було передано Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни (а.с. 20 том 1).

Як вбачається з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.04.2020 (а.с. 21-24 том 1), згідно якого 17.10.2018 державним реєстратором Ватульєвим М.В. КП "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради внесено запис про право власності №28492054 на спірний об`єкт нерухомості за Житомирською обласною спілкою ветеранів Афганської війни (рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43623008 від 23.10.2018).

Також, позивач відзначав, що Житомирська обласна спілка ветеранів Афганської війни звернулась до Житомирської обласної ради з листом від 12.10.2018 № 12/10/2 щодо надання інформації про перебування (не перебування) у реєстрі нерухомого майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області навчального містечка цивільної оборони за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 1/154.

25.10.2018 КП "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради внесено зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 (а.с. 21-24 том 1).

Також з постанови ПЗАГС від 13.10.2020 у справі №906/516/19 вбачається, що протоколом № 1 установчих зборів засновників ТОВ "Поліська генеруюча компанія" від 06.11.2018 та актом приймання - передачі "Навчального містечка цивільної оборони" як цілісного майнового комплексу до статутного ТОВ "Поліська генеруюча компанія" від 06.11.2018 Житомирська обласна спілка ветеранів фонду Афганської війни передала до статутного капіталу вказаного товариства навчальне містечко цивільної оборони як цілісний майновий комплекс з 22 об`єктів.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 07.05.2019 державним реєстратором Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради Годзь Євгеном Івановичем прийнято рішення №46752144 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: комплекс будівель; опис об`єкта: загальна площа 1159 кв.м.; літ. А - 124,3 м2, літ. Б - 200,7 м2, літ.В - 53,8 м2, літ. Г - 79,8 м2, літ.Д - 270,4 м2, літ. Е - 81,4 м2, літ. Ж - 17,4 м2, літ. З - 55,6 м2, літ. И - 212,7 м2, літ. К - 52,3 м2, літ. Л - 10,6 м2; адреса: м. Житомир, вул. Промислова, 1/154; форма власності: приватна; власник: ТОВ "Поліська генеруюча компанія" (а.с. 21-24 том 1).

Позивач, вважаючи, що записи державних реєстраторів КП "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради про державну реєстрацію права власності від 03.05.2019 №31443635 та від 17.10.2018 № 28492054 такими, що порушує права та законні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними та скасування записів про державну реєстрацію права власності Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.05.2019 №31443635 та від 17.10.2018 №28492054 колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до преамбули Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що орган державної реєстрації прав, серед іншого, проводить державну реєстрацію прав та обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Частиною 1 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Як зазначалося вище, Житомирською обласною радою прийнято рішення від 29.09.1994 "Про формування комунальної власності адміністративно - територіальних одиниць області", яким до складу комунального майна області було включено навчальне містечко цивільної оборони Житомирського заводу хімічного волокна (м. Житомир, вул. Промислова, 1/154), про що складено відповідний акт передачі майна із загальнодержавної власності у комунальну власність Житомирської області, територіальні громади сіл, селищ, міст Житомирської області набули право власності на містечко цивільної оборони, яке знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 1/154. Нерухоме майно по вул. Промисловій, 1/154 в м. Житомирі в подальшому згідно рішення Житомирської обласної ради від 03.03.1995 "Про формування комунальної власності та відчуження майна" передано на баланс Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни.

Проте, баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства.

За приписами ст. 86 ЦК УРСР (в редакції на чинній на момент прийняття рішення Житомирської обласної ради від 03.03.1995) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Усі форми власності є рівноправними. Відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ст. 128 ЦК УРСР (в редакції на чинній на момент прийняття рішення Житомирської обласної ради від 03.03.1995) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

За приписами ст. 2 Закону України "Про власність" (тут і надалі в редакції на чинній на момент прийняття рішення Житомирської обласної ради від 03.03.1995 р.) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Всі форми власності є рівноправними. Власність в Україні існує в різних формах. Україна створює рівні умови для розвитку всіх форм власності та їх захисту.

За приписами ст. 31 Закону України "Про власність" до державної власності в Україні належать загальнодержавна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність).

Статтею 32 Закону України "Про власність" унормовано, що суб`єктом права загальнодержавної (республіканської) власності є держава в особі Верховної Ради України. Суб`єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Згідно із ст. 33 Закону України "Про власність" управління державним майном від імені народу (населення адміністративно-територіальної одиниці) здійснює відповідно Верховна Рада України і місцеві Ради народних депутатів України, а також уповноважені ними державні органи. Державні органи, уповноважені управляти державним майном, вирішують питання створення підприємств і визначення цілей їх діяльності, реорганізації і ліквідації, здійснюють контроль за ефективністю використання і схоронністю довіреного їм державного майна та інші правомочності відповідно до законодавчих актів України.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про власність" загальнодержавну (республіканську) власність складають: земля, майно, що забезпечує діяльність Верховної Ради України та утворюваних нею державних органів; майно Збройних Сил, органів державної безпеки, прикордонних і внутрішніх військ; оборонні об`єкти; єдина енергетична система; системи транспорту загального користування, зв`язку та інформації, що мають загальнодержавне (республіканське) значення; кошти республіканського бюджету; республіканський національний банк, інші державні республіканські банки та їх установи і створювані ними кредитні ресурси; республіканські резервні, страхові та інші фонди; майно вищих і середніх спеціальних навчальних закладів; майно державних підприємств; об`єкти соціально-культурної сфери або інше майно, що становить матеріальну основу суверенітету України і забезпечує її економічний та соціальний розвиток. У загальнодержавній (республіканській) власності може перебувати також інше майно, передане у власність України іншими державами, а також юридичними особами і громадянами.

Об`єктами права комунальної власності є майно, що забезпечує діяльність відповідних Рад і утворюваних ними органів; кошти місцевих бюджетів, державний житловий фонд, об`єкти житлово-комунального господарства; майно закладів народної освіти, культури, охорони здоров`я, торгівлі, побутового обслуговування; майно підприємств; місцеві енергетичні системи, транспорт, системи зв`язку та інформації, включаючи націоналізоване майно, передане відповідним підприємствам, установам, організаціям; а також інше майно, необхідне для забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території. У комунальній власності перебуває також майно, передане у власність області, району чи іншої адміністративно-територіальної одиниці іншими суб`єктами права власності.

Враховуючи наведені норми ЦК УРСР, Закону України "Про власність" суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що передача на баланс установи майна не свідчить про передання такого майна у власність відповідної установи, тобто Житомирська обласна спілка ветеранів Афганської війни не набула у власність спірне майно, а лише мала відображати його у фінансових звітах як свій актив, переданий в користування.

Так, статтею 11 ЦК України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

За приписами ст. 382 ЦК України (в редакції на момент прийняття державними реєстраторами оспорюваних рішень) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно із 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із п. п. 40, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 р. №553) державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); документ, що підтверджує факт перебування об`єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування об`єкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

Таким чином, діюче на час прийняття державними реєстраторами оспорюваних рішень законодавство, не передбачало реєстрацію права власності на нерухоме майно у зв`язку із переданням останнього на баланс юридичної особи.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що господарський суд Житомирської області дійшов правильного висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів набуття Житомирською обласною спілкою ветеранів Афганської війни права власності на навчальне містечко цивільної оборони, що розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 1/154.

З наведених вище підстав, на переконання колегії суддів, вимоги позивача про визнання протиправними та скасування записів про державну реєстрацію права власності Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.05.2019 №31443635 та від 17.10.2018 №28492054 підлягають задоволенню, оскільки порушують права позивача.

Щодо вимоги про визнання за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради право власності на навчальне містечко цивільної оборони, що розташоване за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Промислова, 1/154 слід вказати таке.

Статтею 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії (ч. 2 ст. 12 Закону).

Правовий аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою набутого особою речового права на нерухомість та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав. При цьому реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права власності.

У разі невідповідності відомостей, що внесені та містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявним чинним та нескасованим правовстановлюючим документам законодавцем врегульована правова ситуація шляхом встановлення пріоритету відомостям, що містяться у правовстановлюючих документах.

Подібні правові висновки щодо застосування вищенаведених норм права висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12.03.2019 у справі №911/3594/17, а також в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №917/553/17, від 08.08.2019 у справі №909/472/18.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Крім того, слід вказати, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.11.2019 у справі №906/516/19, яке набрало законної сили, позов задоволено частково; визнано протиправними і скасовано рішення державних реєстраторів КП "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2018 № 43623008 і від 07.05.2019 № 46752144. У позові в частині зобов`язання ТОВ "Поліська генеруюча компанія" повернути у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області навчальне містечко цивільної оборони, яке на момент подання позову зареєстровано як комплекс будівель, за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 1 /154, відмовлено.

Зважаючи на підтвердження наявними у справі доказами факту приналежності навчального містечка цивільної оборони, що розташоване за адресою: м. Житомир, вул. промислова, 1/154, територіальним громадам сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради, тобто наявність суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, враховуючи встановлений судом факт порушення прав позивача шляхом проведення реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості, суд апеляційної інстанції вважає позовна вимога про визнання за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради право власності на навчальне містечко цивільної оборони, що розташоване за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Промислова, 1/154 обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що Комплекс будівель в кількості 11 шт., загальною площею 1159 кв.м., за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 1/154 ніколи не передавався Житомирською обласною радою Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни, оскільки спростовується рішенням у справі Господарського суду Житомирської області від 29.11.2019 у справі №906/516/19, яке набрало законної сили, а тому в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню.

Крім того, посилання на не взяття до уваги судом першої інстанції доказів, а саме: лист ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» від 08.06.2021 №1/92 на адресу адвоката Ковальчука С.О. про надання нотаріально засвідчених копій відповідних документів щодо передачі ВАТ «ЖЗХВ» Житомирській обласній спілці ветеранів афганської війни навчальне містечко цивільної оборони за адресою: м.Житомир, вул. Промислова. 1/154; Справка-подтверждение о безвозмездной прием-передаче учебного городка гражданской оборони, балансовою вартістю 304.0 тис.руб.. знос 70,1 тис.руб.; лист Житомирського заводу хімічного волокна від 17.03.1995 №93/956 ; акт на безвозмездную передачу основних средств учебного городка Гражданской оборони ЖЗХВ Обласному совету ветеранов Афганской войни не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції про передачу Житомирській обласній спілці ветеранів Афганської війни навчального містечка цивільної оборони, що розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 1/154 саме на баланс, а не у власність відповідної установи.

За наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 08.07.2021 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія" на рішення господарського суду Житомирської області від 08.07.21 у справі №906/424/20 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 08.07.21 у справі №906/424/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

4. Справу №906/424/20 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "26" жовтня 2021 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.