УХВАЛА

21 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/3338/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (далі - ТОВ "Волинь-зерно-продукт")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Лібрейл" (далі - ТОВ "ТК Лібрейл")

про стягнення 217 871,99 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. У березні 2021 року ТОВ "Волинь-зерно-продукт" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВ "ТК Лібрейл" про стягнення збитків у розмірі 217 871,99 грн.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору від 04.09.2018 №0410/2018-ВЗП відповідач надав позивачу транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 1 798 329,98 грн, а позивач здійснив оплату у повному обсязі; відповідач направив для реєстрації відповідні податкові накладні, за результатами розгляду яких було прийнято рішення про відмову у їх реєстрації. Відповідач подав скарги до ДФС України, які залишені без задоволення, однак відповідач не оскаржив їх в судовому порядку, чим завдав позивачу збитки у заявленій сумі, оскільки він не може включити суми податку на додану вартість до податкового кредиту та, відповідно, зменшити податкові зобов`язання за зазначену суму.

3. Господарський суд міста Києва рішенням від 21.04.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 у задоволенні позову відмовив.

4. Рішення судів попередніх інстанцій мотивоване тим, що:

- нереєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не є правопорушенням у сфері господарювання, що виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді стягнення збитків або штрафних санкцій;

- позивач не довів факту порушення відповідачем зобов`язань за договором, не надав доказів на підтвердження понесення ним реальних збитків в розмірі суми, яку останній не зміг зарахувати до податкового кредиту за ПДВ у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання з реєстрації податкових накладних на товар у Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відповідач склав та направив податкові накладні до органу фіскальної служби, однак контролюючим органом було прийнято рішення про відмову в їх реєстрації, яке відповідач оскаржував в адміністративному порядку, а тому посилання позивача на бездіяльність відповідача є безпідставним;

- права позивача в разі нездійснення відповідачем реєстрації податкових накладних, підлягають захисту шляхом подання позивачем, разом з податковою декларацією, за відповідний звітний податковий період, заяви зі скаргою на дії відповідача; у цьому випадку податковим органом здійснюється перевірка дотримання вимог податкового законодавства та вживаються заходи щодо усунення виявленого порушення;

- необхідним елементом для стягнення збитків є доведеність протиправних дій відповідача, а саме, доведення факту порушення правил складання та реєстрації у встановлений спосіб податкових накладних; зазначений факт повинен бути підтверджений належними та допустимими доказами, якими, зокрема, може бути акт (довідка) перевірки, рішення відповідного контролюючого органу, складеного за результатами перевірки; таких доказів судам не надано.

5. 12.08.2021 ТОВ "Волинь-зерно-продукт" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

6. Верховний Суд ухвалою від 21.09.2021 касаційну скаргу залишив без руху на підставі частин 2 та 3 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) як таку, що оформлена з порушенням вимог п.2 ч.4 ст.290 ГПК, а також як таку, що подана після закінчення строків, установлених ст.288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

7. 01.10.2021 до Верховного Суду від скаржника надійшла подана 29.09.2021 заява про усунення недоліків з урахуванням вимог ухвали Верховного Суду від 21.09.2021.

8. На виконання вимог п.2 ч.4 ст.290 скаржник надав платіжне доручення від 28.09.2021 №17680, яким підтверджується доплата судового збору в розмірі 3268,08 грн.

9. Також скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

10. Відповідно до ч.1 ст.119 ГПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

11. Відповідно до частин 2, 3 ст.288 ГПК учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.4 ст.293 цього Кодексу.

12. Повний текст постанови скаржник отримав 02.08.2021, що підтверджується копією поштового конверта та даними із сайту Укрпошти (трек номер 393). Оскільки касаційну скаргу подано протягом двадцяти днів з дня вручення постанови, то Верховний Суд вважає, що причини пропуску встановленого строку є поважними, а клопотання про поновлення строку необхідно задовольнити.

13. Таким чином, скаржник усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом.

14. Скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для правозастосовчої практики (пп."а" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК). На думку скаржника висновки судів в оскаржуваних судових рішеннях суперечать практиці Верховного Суду при розгляді подібних справ, чим порушується формування єдиної правозастосовчої практики, а відтак, на його думку, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

15. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК, у касаційній скарзі скаржник посилається на пункти 1 та 3 ч.2 ст.287 ГПК та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права (статті 224, 225 Господарського кодексу України, статті 198, 201 Податкового кодексу України (далі - ПК), ст.22 Цивільного кодексу України та ст.236 ГПК) без урахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, від 03.12.2018 у справі №908/76/18; обґрунтовуючи зазначену підставу касаційного оскарження, скаржник стверджує:

- суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що нездійснення реєстрації податкової накладної, відмова контролюючого органу в їх реєстрації не є порушенням з боку відповідача правил здійснення господарської діяльності; нереєстрація податкової накладної не є правопорушенням у сфері господарювання, що виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді стягнення збитків або штрафних санкцій; права позивача в разі нездійснення відповідачем реєстрації податкових накладних, підлягають захисту шляхом подання позивачем, разом з податковою декларацією, за відповідний звітний податковий період заяви зі скаргою на дії відповідача; у цьому випадку податковим органом здійснюється перевірка дотримання вимог податкового законодавства та вживаються заходи щодо усунення виявленого порушення; необхідним елементом для стягнення збитків є доведеність протиправних дій відповідача;

- суди не врахували, що подання позивачем такої скарги відповідно до п.201.10 ст.201 ПК та проведення перевірки передбаченої пп.78.1.9 п.78.1 ст.78 цього Кодексу немає, оскільки відповідач не порушив порядку заповнення та граничних термінів при складанні та направлені для реєстрації відповідних податкових накладних;

- при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17);

- в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні будь-які відомості, щодо оскарження відповідачем в судовому порядку рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних; бездіяльністю відповідач втратив можливість оскарження в судовому порядку рішень про відмову в реєстрації податкових накладних;

- позивач не зміг скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання шляхом віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 217 871,99 грн до складу податкового кредиту, що призвело до збитків для нього;

- висновки судів попередніх інстанції про те, що порушення відповідачем порядку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних жодним чином не позбавляє позивача права на включення спірної суми до податкового кредиту, а також наявність акта перевірки як належного та допустимого доказу протиправних дій відповідача, приймаючи до уваги порядок, встановлений ПК, не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

16. Обґрунтовуючи підставу, передбачену п.3 ч.2 ст.287 ГПК, скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах абз.24 п.201.10 ст.201 ПК, зокрема, чи є необхідним елементом для стягнення збитків та доведення факту порушення правил складання та реєстрації у встановлений спосіб податкових накладних подання позивачем заяви зі скаргою на продавця товарів/послуг у разі зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з п.201.16 ст.201 ПК та відмови у їх реєстрації.

17. Під час вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження Верховний Суд враховує що справа має важливе значення для формування єдиної правозастосовчої практики враховуючи значну кількість подібних спорів, які перебувають на розгляді господарських судів та неоднозначність правозастосовчої практики у питанні застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах.

18. Відповідно до ч.3 ст.174 ГПК, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього Кодексу.

19. Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то з огляду на те, що скаржником усунуто недоліки касаційної скарги в строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання та є такою, що відповідає вимогам ст.290 ГПК, у зв`язку з чим відповідно до правил ст.294 ГПК необхідно відкрити касаційне провадження у справі.

20. Згідно з ч.4 ст.301 ГПК перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

21. Відповідно до ч.13 ст.8 ГПК розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Керуючись статтями 8, 119, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021.

2. Відкрити касаційне провадження у справі №910/3338/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт".

3. Призначити до розгляду справу №910/3338/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

4. Надати відповідачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 15.11.2021.

5. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/3338/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді Н. Губенко

І. Кондратова