ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2021 р. Справа№ 910/9434/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2021

у справі №910/9434/21 (суддя Ващенко Т.М.)

за заявою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про відстрочення виконання рішення

за позовом Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Радій"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 85.798.000,00 грн

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Науково-виробниче підприємство "Радій" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 85.798.000,00 грн заборгованості за поставлену продукцію.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 закрито провадження у справі в частині вимоги про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Радій" 15.000.000 (п`ятнадцять мільйонів) грн 00 коп. В іншій частині вимог позов задоволено повністю та стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Радій" 70.798.000 (сімдесят мільйонів сімсот дев`яносто вісім тисяч) грн 00 коп. заборгованості та 794.500 (сімсот дев`яносто чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп. судового збору.

30.08.2021 до суду від відповідача надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 у справі №910/9434/21 до 31.03.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.21 у справі №910/9434/21 до 31.03.22.

Не погодившись із винесеною ухвалою суду, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 22.09.2021 в установлений процесуальний строк подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 у справі №910/9434/21 про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про відстрочення до 31.03.2022 виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2021. Прийняти нове рішення, яким відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 у справі №910/9434/21 до 31.03.2021. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування своєї скарги відповідач зазначав, що просив суд першої інстанції лише відстрочити виконання рішення суду, тобто установити період часу який дасть змогу відповідачу акумулювати необхідні копни та врешті-решт виконати рішення остаточно. Крім того відповідач зазначав, що судом першої інстанції порушено норму ст. 76 ГГІК України, суд указав, що відповідач не надав належних доказів на підтвердження заявлених ним обставин, водночас суд не дослідив обставини справи та надані відповідачем фінансові показники останнього, що підтвердили істотність покладених у заяві вимог, порушено норму ч. 3,4 ст. 331 ГГІК України щодо визначення як підставою відстрочення лише виняткові обставини, а не наведені відповідачем істотні, які ускладнюють виконання рішення, неправильно застосовані норми ч. 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України, оскільки дані норми відносяться до обставин звільнення від відповідальності, які установлювались судом при прийнятті рішення по суті спору, а при розгляді питання про відстрочення розглядається питання щодо ступеню вини, а не її наявності як такої.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" у справі №910/9434/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9434/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом". Розгляд справи призначено на 25.10.2021.

У судове засідання, яке відбулося 25.10.2021 з`явились представники позивача та відповідача, які надали суду пояснення стосовно доводів наведених у апеляційній скарзі.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи убачається, що в обґрунтування поданої заяви відповідач указував, що ПрАТ "НЕК "Укренерго", ДП "Енергоринок" та ДП "Гарантований покупець" мають великий обсяг заборгованості перед Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що і зумовлює виникнення непогашених зобов`язань останнього перед контрагентами. Крім того, заявник указував на збитковість його господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. ч. 3, 4 ст. 331 ГПК України).

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду.

Таким чином, ухвала про відстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим. При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Суд відзначає, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.12. Конституційного суду України по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.12. Конституційного суду України по справі № 11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.13. Конституційного Суду України по справі № 1 7/2013.

Виходячи з того, що згідно із ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, то обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.04 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.05 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Щодо тверджень відповідача відносно ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", збитковості своєї господарської діяльності, які, по суті, зводяться до відсутності бюджетного фінансування, суд зазначає, що згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 даного Кодексу і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між сторонами виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, по відповідальності за порушення зобов`язань.

Частина 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Окрім того, статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що факт відсутності бюджетного фінансування, в т.ч. через надходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", у будь-якому випадку не може звільняти відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати придбаного обладнання, оскільки такі обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов`язання, а заявником не надано доказів що у строк до 31.03.22. відповідач отримає грошові кошти як від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", так і від ДП "Енергоринок" та ДП "Гарантований покупець".

Колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не подано суду жодних належних доказів, на підтвердження викладених в заяві обставин, зокрема, того, що відстрочення наявної у відповідача заборгованості забезпечить виконання рішення Господарського суду міста Києва в даній справі і у майбутньому надасть можливість заявнику акумулювати необхідну грошову суму на виконання рішення.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.21 у справі № 910/9434/21 до 31.03.22.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх правових підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 у справі №910/9434/21.

Підсумовуючи вищеуказане, колегія суддів вважає безпідставними доводи Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", наведені у апеляційній скарзі стосовного порушення Господарським судом м. Києва норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 у справі №910/9434/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 у справі №910/9434/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.11.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов