ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 рокуСправа № 912/2185/16 (912/2272/21)
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні в межах розгляду справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Етал", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1

справу №912/2185/16 (912/2272/21)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромеханічний завод "Етал", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Етал", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1

про стягнення 42 499,83 грн

Представники учасників справи в судове засідання не з`явились.

Ухвалою господарського суду від 29.06.2016 порушено провадження у справі №912/2185/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Етал" (далі - ПрАТ "НВО "Етал", боржник). Згідно ухвали, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гусара І.О.

30.06.2016 (номер публікації: 33007, дата публікації на сайті ВГСУ: 30.06.2016 18:38) на веб-сайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднене оголошення про порушення справи про банкрутство ПрАТ "НВО "Етал".

За результатами попереднього засідання 01.10.2021 постановлено ухвалу про визнання вимог кредиторів боржника за наведеним в ухвалі переліком і розміром вимог, у справі призначено дату підсумкового засідання.

30.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Електромеханічний завод "Етал" (далі - ТОВ "Електромеханічний завод "Етал", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги до ПрАТ "НВО "Етал" (відповідач) про стягнення збитків в розмірі 42 499,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на ті обставини, що відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 ст. 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні за операціями постачання послуг за Договором оренди приміщення №22-078/16 від 02.05.2016, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити нараховані у зв`язку з придбанням послуг суми ДПВ до складу податкового кредиту та відповідно, скористатись правом на зменшення свого податкового зобов`язання на суму 42 499,83 грн.

Ухвалою від 02.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду в межах справи №912/2185/16 про банкрутство ПрАТ "НВО "Етал" та відкрито провадження у справі №912/2185/16(912/2272/21) за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.08.2021, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

В підготовчому засіданні 26.08.2021 оголошено перерву до 30.09.2021.

28.09.2021 від ПрАТ "НВО "Етал" надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с. 153).

30.09.2021 суд продовжив підготовче засідання, в якому постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2021.

21.10.2021 відкрито судове засідання з розгляд справи по суті.

Представники сторін та інших учасників у справі про банкрутство в судове засідання не з`явились. Позивачем та відповідачем подано заяви від 19.10.2021 про розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно заяв, позивач зазначив про підтримання позовних вимог, відповідач вказав про визнання позову повністю.

За правилами частини 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі викладеного та враховуючи заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 21.10.2021.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

02.05.2016 між ПрАТ "НВО "Етал" (Орендодавець) та ТОВ "Електромеханічний завод "Етал" (Орендар) укладено договір оренди приміщення № 22-078/16 (далі - Договір), відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар бере в тимчасове володіння приміщення 22 кв.м. на дев`ятому поверсі дев`яти поверхової споруди та частину покрівлі дев`яти поверхової споруди площею 40 кв. м., яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1 (а.с. 10-11).

Сторони Договору зареєстровані як платники податку на додану вартість (а.с. 117, 118).

Згідно умов Договору, оренда майна є платною. Орендна плата за місяць оренди складає 4 166,67 грн, крім того ПДВ 833,33 грн. Всього орендна плата з ПДВ становить 5 000,00 грн за місяць. Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця по закінченню строку договору за весь термін оренди. (розділ 4 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.08.2016 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 3.1. Договору).

У разі, коли жодна із сторін за 30 днів до зазначеного в п. 3.1. строку не заявить про свій намір розірвати Договір, то він вважається пролонгованим ще на 6 місяців, кількість пролонгації може не обмежуватись. Орендна плата сплачуватиметься щомісячно на підставі отриманих рахунків (п. 10.1. Договору).

03.05.2016 між сторонами складено Акт здачі-приймання приміщення по Договору (а.с. 12).

Відповідно до Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) ПрАТ "НВО "Етал" надано ТОВ "Електромеханічний завод "Етал" послуги з оренди приміщення за Договором № 22-078/16 від 02.05.2016 за період з січня 2017 по березень 2021 на загальну суму 255 000,00 грн, для оплати якої виставлено відповідні рахунки (а.с. 13-116).

За надані послуги нараховано податок на додану вартість (далі - ПДВ) в загальному розмірі 42 499,83 грн.

Як повідомляє Орендар ТОВ "Електромеханічний завод "Етал", Орендодавець ПрАТ "НВО "Етал" не оформив податкові накладні на зазначені вище операції постачання послуг та не зареєстрував їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, у такий спосіб позбавивши позивача права на віднесення сплаченого податку па додану вартість до складу податкового кредиту та скористатись правом на зменшення свого податкового зобов`язання на суму 42 499,83 грн.

З підстав викладеного, ТОВ "Електромеханічний завод "Етал" просить стягнути суму 42 499,83 грн як збитки з ПрАТ "НВО "Етал".

Норми права, застосовані судом.

Положення ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачають, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів, згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, є відшкодування збитків.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

За загальними положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника і збитками, вини.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов`язок доказування покладається на сторони. Докази повинні бути належними та допустимими (ст.ст.74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, при заявлені вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем зобов`язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. В свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Стаття 14 Податкового кодексу України визначає, що податок на додану вартість це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (п.п. 14.1.178.); податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п.п.14.1.181).

У статті 198 Податкового кодексу України встановлено підстави, за яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; права й обов`язки платників податку в сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.

Згідно з пунктами 198.1, 198.2 цієї статті право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно пункту 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/ послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зазначених у наведеній нормі. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Згідно правил Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ст. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

Як встановлено матеріалами справи, між сторонами виникли правовідносини на підставі Договору оренди приміщенні №22-078/16 від 02.05.2016.

За вказаним Договором передбачено надання відповідачем майна позивачеві в оренду та отримання за користування майном орендної плати. Умови Договору містять положення щодо його автоматичної пролонгації.

Згідно наявних у справі Акту здачі-приймання приміщення та Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) підтверджено надання майна в оренду та нарахування орендної плати за період січень 2017 - березень 2021 на загальну суму 255 000,00 грн.

Операція з надання послуг з оренди нерухомого майна, яке розташоване на митній території України, відповідно до підпункту 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування ПДВ та оподатковується за ставкою 20 відсотків (ст. 193 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

В матеріалах справи відсутні докази оформлення та реєстрації ПрАТ "НВО "Етал" податкових накладних на зазначені вище операції з надання послуг з оренди нерухомого майна.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.08.2018 у справі № 917/877/17 зробив правовий висновок про те, що є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

При цьому, як зазначено у вказаній постанові, звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, ПрАТ "НВО "Етал" в порушенням вимог ст. 201 Податкового кодексу України не склав та не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим ТОВ "Електромеханічний завод "Етал" було позбавлено права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 42 499,83 грн. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю ПрАТ "НВО "Етал" щодо виконання визначеного законом обов`язку скласти і зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту ТОВ "Електромеханічний завод "Етал", а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на суму 42 499,83 грн, яка фактично є збитками ТОВ "Електромеханічний завод "Етал". Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

ПрАТ "НВО "Етал" під час розгляду справи повідомлені позивачем обставини не заперечив, доказів на їх спростування не подав, свою вину не спростував, натомість визнав позовні вимоги повністю.

Враховуючи встановлені вище обставини та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з ПрАТ "НВО "Етал" на користь ТОВ "Електромеханічний завод "Етал" збитків в сумі 42 499,83 грн.

Судові витрати.

За правилами ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у разі задоволення позовних вимог покладається на відповідача повністю.

Водночас, частиною 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як зазначено, ПрАТ "НВО "Етал" під час підготовчого провадження у справі визнано позовні вимоги повністю, про що до суду 28.09.2021 подано заяву від 28.09.2021.

За вказаних обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 135,00 грн (50%).

Інша частина сплаченого судового збору (50%) підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Етал" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1, ідентифікаційний код 05814256) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромеханічний завод "Етал" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1, ідентифікаційний код 40060636) збитків в сумі 42 499,83 грн та судовий збір в розмірі 1 135,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити боржнику, розпоряднику майна - арбітражному керуючому Гусару І.О. електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Товариству з обмеженою відповідальністю "Електромеханічний завод "ЕТАЛ" електронною поштою: ; ТОВ "Фінансгарант" (01054, м. Київ, вул. О. Гончара, буд. 52, офіс 11), ТОВ "Торговий дім "ЕТАЛ" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1), ФОП Лігуну А.І. ( АДРЕСА_1 ), Головному управлінню ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55 та електронною поштою: ), ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2), Головному управлінню Пенсійного фонду України Кіровоградської області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а та електронною поштою: ); ТОВ "Силові енергетичні машини-ЕМЗ" (61307, м. Харків, проспект Московський, 199 та 03057, м. Київ, вул. Олександра Довженка, буд. 18); Олександрійській міській раді (28000, м. Олександрія, проспект Соборний, 59 та електронною поштою: ); ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сателіт" (01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 23, офіс 3).

Повне рішення складено 27.10.2021.

Суддя В.В.Тимошевська