ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 924/1098/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Кібенко О.Р.,

за участю секретаря судового засідання Коровай Л.В.,

за участю представників учасників справи:

-позивача - Волощука П.Ю. (адвокат);

- відповідача - Гавриленка Р.В. (адвокат);

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1»

на рішення Господарського суду Хмельницької області

(суддя - Танасюк О.Є.)

від 02.03.2021

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Демидюк О.О., судді - Юрчук М.І. , Савченко Г.І.)

від 24.05.2021

у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1»

про стягнення 2 300 195,94 грн,

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1. У жовтні 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» (надалі - АТ «Хмельницькгаз», позивач) звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» (надалі - ТОВ «Агропартнер-1», відповідач) про стягнення 2 300 195,94 грн, з яких: 2 163 976,24 грн - заборгованість за послуги з розподілу природного газу, 7 404,67 грн - інфляційні втрати, 23 122,37 грн - 3% річних та 105 692,66 грн - пені.

1.2. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем укладеного між сторонами Типового договору розподілу природного газу (далі - договір) шляхом підписання заяви - приєднання №09420VА9КDFР016 від 01.01.2016 щодо оплати наданих відповідачу послуг розподілу природного газу за період з січня по серпень 2020 року в розмірі 2 173 437,94 грн.

1.3. Відповідач проти задоволення позову заперечував та зазначав, що:

- у відповідача відсутні зобов`язання перед позивачем з оплати послуг розподілу природного газу, а викладені у позові обставини не відповідають дійсності;

- з моменту підписання договору розподілу газу, відповідач замовлень на розподіл газу чи об`ємів газу у позивача не проводив, оскільки таке замовлення здійснював своєму постачальнику (ТОВ «Енерджі трейд груп») на підставі пунктів 2.1 та 2.3.1 договору постачання природного газу №П-2016-3;

- на 2019 рік відповідач здійснив замовлення на постачання 13,5 тис. куб. м, фактично отримав 3,53409 тис. куб. м та оплатив його. На 2020 рік відповідач здійснив замовлення на постачання 13,5 тис. куб. м, фактично отримав 8,60272 тис. куб. м та оплатив його;

- 28.02.2019 відповідач припинив право оренди цілісного майнового комплексу Приватного акціонерного товариства «Красилівський цукровий завод» (надалі - ПрАТ «Красилівський цукровий завод»), та передав згідно актів приймання-передачі орендоване майно, у тому числі об`єкти споживання газу власнику - ПрАТ «Красилівський цукровий завод» (повідомлення №25/10 від 21.10.2020);

- з моменту передачі потужностей споживання газу, відповідач не має точок приєднання до газорозподільної системи, не користується нею, відповідальності за її збереження не несе, замовлень на постачання чи розподіл газу, які стосуються потужностей ПрАТ «Красилівський цукровий завод» не здійснює;

- 01.11.2019 ПрАТ «Красилівський цукровий завод» зареєстрував у позивача заяву-приєднання №42FP290-9666-19 до умов договору розподілу природного газу та фактично здійснив заміну боржника у зобов`язаннях з розподілу газу, кредитором у якому є позивач;

- з моменту укладення між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та АТ «Хмельницькгаз» договору про розподіл природного газу від 01.11.2019 року договір з ТОВ «Агропартнер-1», в частині постачання газу до власних потужностей та приладів обліку, є припиненим, а відтак товариство вважає, що ним не порушуються зобов`язання за договором розподілу природного газу №ОVА9КD;

- у споживача відсутні об`єкти, які підключені в установленому порядку до газорозподільної системи, що свідчить про відсутність права на позов, зважаючи на п. 2.2 договору розподілу, оскільки обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ. Відповідач заявляє, що копія заяви-приєднання від 01.01.2016 року не є належним та допустимим доказом, для умови надання послуги з газорозподілу, та заявляє про спростування цього доказу документами, які є у справі. Також зазначає, що акти наданих послуг, які є додатком до позовної заяви позивача, не є належними доказами надання послуги, оскільки на них відсутні підпис та печатка споживача, що відповідає п. 10 розділу 6 Кодексу ГРС.

1.4. У відповіді на відзив на позовну заяву АТ «Хмельницькгаз» зазначав, що:

- відповідач не вжив, передбачених умовами Типового договору розподілу газу, дій для розірвання договору;

- відповідач не повідомив про звільнення об`єктів, зміну власника та необхідність розірвання договору розподілу;

- за основу розрахунку позивач взяв обсяг споживання газу за минулий газовий рік в період з початку жовтня до кінця вересня. Загальний розмір замовленої потужності по об`єкту споживача складає 3 078 524 м куб., а місячний - 256 543,66 (256 543,67) м куб. Тому, з 01.01.2020 року споживачу ТОВ «Агропартнер-1» нараховувалась плата за розподіл природного газу в розмірі 256 543,66 (256 543,67) м куб. щомісячної замовленої потужності. Позивач вказував, що відповідачем не було подано у розрахунковому 2020 році до Оператора ГРМ в період з 10 липня по 15 вересня уточнені заявки на величину річної замовленої потужності по об`єктах;

- послуга з розподілу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів. До послуги з розподілу також входить цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що буквально означає - наявність технічної можливості у будь-який час, необхідний споживачу, скористатись можливістю розпочати газоспоживання. Тобто, оператор ГРМ знаючи, що об`єкт відповідача підключено до газорозподільної системи, підтримує належний тиск у системі з урахування замовленої потужності приєднаних об`єктів споживача;

- позивач стверджує, що сам факт припинення (споживання) природного газу споживачем не звільняє останнього від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, які згідно з пунктом 1.4 договору, крім розподілу (переміщення) природного газу газорозподільною системою, включають в себе також забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи. Вважає необґрунтованими та безпідставними доводи відповідача щодо неотримання відповідачем послуг у зв`язку з відсутністю фактичного споживання природного газу, оскільки в даному випадку об`єкт вважається приєднаним навіть, якщо газоспоживаюче обладнання опломбоване на газопроводі - вводі, оскільки для початку фактичного споживання природного газу, окрім зняття пломби немає перешкод;

- аргументи відповідача про передачу частини об`єктів, де знаходиться точка комерційного обліку споживача, власнику, та укладення останнім - ПрАТ «Красилівський цукровий завод» - договору розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання від 01.11.2019 щодо цієї ж точки розподілу є помилковими, оскільки у користуванні відповідача залишилися об`єкти, де знаходиться точка комерційного обліку.

Також позивач вказує, що згідно з пунктом 12.4 договору якщо відбуваються зміни персоніфікованих даних до заяви-приєднання, споживач повинен у місячний строк звернутися до оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін; згідно з п. 12.5 договору у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це оператора ГРМ не пізніше ніж за двадцять робочих днів до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за цим договором до вказаного споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем оператора ГРМ про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за цим договором, виходячи з умов цього договору. Аналогічні приписи містяться в п. 10 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (надалі - Кодексу ГРМ).

1.5. Проте відповідачем не здійснено направлення відповідних заяв і повідомлень оператору ГРМ, що є його обов`язком згідно умов Типового договору розподілу природного газу та вимог Кодексу ГРМ.

1.6. Крім того, позивач вважає безпідставним твердження відповідача про намагання позивача стягнути плату за послуги розподілу по одному й тому ж об`єкту з ТОВ «Агропартнер-1» та ПрАТ «Красилівський цукровий завод», зважаючи на відсутність будь-яких доказів щодо проведення відповідачу позивачем нарахувань за послуги розподілу природного газу за вказаними об`єктами за період, після переходу цих об`єктів до ПрАТ «Красилівський цукровий завод».

2. Фактичні обставини справи, установлені судами

2.1. Відповідно до заяви-приєднання №09420VА9КDFР016 від 28.12.2015 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), ТОВ «Агропартнер-1» приєдналось до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (далі договір). У персоніфікованих даних міститься інформація, зокрема, щодо адреси об`єкта споживача: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Центральна. 4 а, параметри вузла обліку, які вказані у додатку №4: ДКВР-16/23-370 (1 одиниця), ДКВР-10/23-370 (2 одиниці), ДКВР-10/21-350 (2 одиниці), АОГВ - 50 ЕВ (3 одиниці), АОГВ - 30 Е (1 одиниця).

2.2. Пунктом 1.1 договору передбачено, що цей Типовий договір розподілу природного газу (надалі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. договору в редакції Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2080 від 07.10.2019).

2.3. Згідно з пунктом 12.2 договору, якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.

2.4. У разі незгоди споживача зі змінами, він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення Оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього договору зміни. Нерозірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживача з внесеними до цього договору змінами.

2.5. Відповідно до пункту 12.3 договір може бути розірваний за згодою сторін або за ініціативою споживача у порядку, визначеному законодавством України.

2.6. Якщо в установленому порядку відбуваються зміни персоніфікованих даних до заяви-приєднання, споживач повинен у місячний строк звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін (п. 12.4 договору).

2.7. Пунктом 12.5 договору передбачено, що у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за двадцять робочих днів до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за цим договором до вказаного споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за цим договором, виходячи з умов цього договору.

2.8. Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

2.9. У додатку №3 до Типового договору розподілу природного газу «Інформаційний лист» вказано, що підтвердженням (акцептуванням) приєднання ТОВ «Агропартнер-1» до умов договору є підписана та повернута на адресу товариства заява-приєднання та/або сплачений рахунок оператора ГРМ за послуги розподілу природного газу та/або фактичне споживання природного газу після вручення цього листа. Також в листі визначено, що у разі незгоди приєднуватися до договору, споживач не має права використовувати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на об`єкт.

2.10. 15.02.2016 між ТОВ «Енерджі трейд груп» (постачальник) та ТОВ «Агропартнер-1» (споживач) укладено договір постачання природного газу №П-2016-3 відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2016 природний газ в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов`язується прийняти та сплатити газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених договором.

2.11. У період з жовтня 2018 по квітень 2019 позивачем було розподілено відповідачу природний газ та виробничо-технологічні витрати в розмірі (об`ємі) 3 078 524 м.куб. Ці обставини підтверджуються підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу №ХМ00040646 від 31.10.2018, №ХМ00042247 від 30.11.2018, №ХМ00044183 від 28.12.2018, №ХМ00047368 від 31.01.2019, №ХМ00001019 від 28.02.2019, №ХМ00002374 від 31.03.2019, №ХМ00006388 від 30.04.2019, №ХМ000014272 від 31.10.2018, №ХМ000015830 від 30.11.2018, № ХМ000018679 від 31.12.2018, №ХМЯ89000155 від 31.01.2019, №ХМЯ89002091 від 28.02.2019, № ХМЯ89004117 від 31.03.2019, №ХМЯ89006637 від 30.04.2019.

2.12. 12.02.2019 ПрАТ «Хмельницькгаз» складено акт перевірки на правильність обліку спожитого природного газу на об`єкті ТОВ «Агропартнер-1», з якого вбачається, що на підприємстві встановлено наступне газоспоживаюче обладнання: котел ДКВР 10-23-350 (4 шт) та котел ДКВР 16-23-370 (1 шт). В акті перевірки зазначено про необхідність до 01.05.2019 облаштувати вузол природного газу засобами дистанційної передачі даних (модемом). В іншому випадку газопостачання буде припинено.

2.13. 10.04.2019 Красилівським відділенням ПрАТ «Хмельницькгаз» споживачу - ТОВ «Агропартнер-1» за адресою : м. Красилів, вул. Центральна, буд. 4 було відключено газові прилади - АОГВ-30 (мех. майстерня) та АОГВ-50- 1 шт, ПГ-4 - шт (гуртожиток), що підтверджується актами про відключення газових приладів від 10.04.2019.

2.14. У період з листопада 2019 року по січень 2020 року позивачем виставлялися відповідачу рахунки на оплату послуг з розподілу природного газу за договором №09420VА9КDFР016.

2.15. Як вбачається із банківської виписки по рахунку, відповідачем здійснювалася оплата послуг з розподілу природного газу за 2019 рік. Так, у 2020 році були здійснені оплати за розподіл природного газу за договором №09420VА9КDFР016 в наступних розмірах: 30.01.2020 на суму 2034,76 грн та 3132,00 грн; 21.03.2020 на суму 3340,80 грн.

2.16. У період з січня по серпень 2020 року позивачем були складені акти надання послуг з розподілу природного газу на загальну суму 2 173 437,94 грн, а саме: №ХМЯ80001089 від 31.01.2020 в розмірі 256543,67 м куб. природного газу на суму 267831,59 грн; №ХМЯ80003554 від 29.02.2020 в розмірі 256543,66 м куб. природного газу на суму 267831,58 грн; №ХМЯ80005715 від 31.03.2020 в розмірі 256543,67 м куб. природного газу на загальну суму 267831,59 грн; №ХМЯ80008243 від 30.04.2020 в розмірі 256543,67 м куб. природного газу на загальну суму 267831,59 грн; №ХМЯ80010795 від 31.05.2020 в розмірі 256543,66 м куб. природного газу на загальну суму 267931,58 грн; №ХМЯ80013320 від 30.06.2020 в розмірі 256543,67 м куб. природного газу на загальну суму 267831,59 грн; №ХМЯ80015892 від 31.07.2020 в розмірі 256543,66 м куб. природного газу на загальну суму 283224,20 грн; №ХМЯ80018399 від 31.08.2020 в розмірі 256543,66 м куб. природного газу на загальну суму 283224,20 грн.

2.17. Зазначені акти надання послуг з розподілу природного газу та рахунки на оплату були направлені відповідачу Красилівським відділенням АТ «Хмельницькгаз» згідно супровідного листа №496 від 17.09.2020, в якому зазначено про необхідність підписання актів та повернення по одному підписаному примірнику.

2.18. Вищезазначені акти наданих послуг та рахунки були отримані відповідачем 22.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням №116.

2.19. Позивач зазначає, що відповідачу щомісяця направлялися акти надання послуг з розподілу природного газу з січня по серпень 2020 року, однак докази їх відправлення кожного місяця АТ «Хмельницькгаз» не надано.

2.20. У претензії від 10.04.2020 №344, направленій АТ «Хмельницькгаз» відповідач зазначав, що акт звіряння за період з 01.01.2020 по 25.03.2020, рахунки на оплату послуг з розподілу природного газу та акти надання послуг №ХМЯ80001089 від 31.01.2020 та №ХМЯ80003554 від 29.02.2020 є порушенням його прав, а дії оператора не ґрунтуються на вимогах законодавства та не відповідають домовленостям, які визначені у договорі між сторонами. Відповідач вказував, що він не користувався в спірний період послугою розподілу природного газу, оскільки у нього немає об`єктів, підключених в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ; договір оренди цілісного майнового комплексу ПрАТ «Красилівський цукровий завод» припинено, а засоби обліку газу ДКВР-16/23-370 ДКВР-10/21-350 ДКВР-10/23-370, повернуто власнику - ПрАТ «Красилівський цукровий завод», про що було повідомлено позивача; після припинення орендних відносин замовлення обсягів газу, починаючи з весни 2019 року, він не здійснював; засоби обліку газу ДКВР-16/23-370 ДКВР-10/21-350 ДКВР-10/23-370 з весни 2019 року використовуються ПрАТ «Красилівський цукровий завод»; ТОВ «Агропартнер-1» та ПрАТ «Красилівський цукровий завод» не є пов`язаними особами, спільної господарської діяльності не ведуть, а тому покладання обов`язків з оплати розподілу газу за інший суб`єкт господарювання є помилковим рішенням оператора ГРМ.

2.21. АТ «Хмельницькгаз» листом від 22.04.2020 №290007.2-Лв-1660-0420 повідомило ТОВ «Агропартнер-1», що 07.10.2019 року НКРЕКП прийнято постанову № 2080 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП», якою внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем, Типового договору з розподілу природного газу та Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, зокрема, щодо порядку розрахунків за договором розподілу природного газу. Ця постанова набрала чинності з 12.10.2019 року. Зазначає, що НКРЕКП було визначено, що замовлена потужність для непобутових споживачів передбачає два варіанти: 1) виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року або 2) замовлення потужності з можливістю її скорегувати один раз на рік. Посилаючись на те, що замовлення потужності на 2020 рік відповідачем було проведено виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу об`єктами за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, тому відповідно до пункту 1 глави б розділу VI Кодексу місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

2.22. Також в зазначеному листі АТ «Хмельницькгаз» повідомив, що згідно абз. 3 п. 2 гл. б розділу VI Кодексу ГРМ споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік.

2.23. 01.11.2019 року між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та АТ «Хмельницькгаз» укладено договір про розподіл природного газу шляхом підписання заяви на приєднання №42РР290-9666-19.

2.24. У повідомленні №25/10 від 21.10.2020 ПрАТ «Красилівський цукровий завод» повідомив ТОВ «Агропартнер-1», що потужності газопостачання, які знаходяться на обліку та встановлені в точці комерційного обліку, а саме: ДКВР-16/23-370 (1 од.), ДКВР-10/23-370 (2 од.), ДКВР-10/21-350 (2 од.), АОГВ - 50 ЕВ (1 од.), АОГВ - 30Е (1 од.), засоби обліку газу лічильник промисловий ЛГК G650 №9213, лічильник побутовий KALEKALIP G2,5/G4 №12065054, лічильник побутовий KALEKALIP G2,5/G4 №12058452 прийняті від ТОВ «Агропартнер-1» по закінченню договору оренди цілісного майнового комплексу №07/08ЦМК від 07.08.2016.

2.25. Листом від 12.01.2021 АТ «Хмельницькгаз» направлено ПрАТ «Красилівський цукровий завод» копії актів на припинення газопостачання ТОВ «Агропартнер-1», також позивач вказав, що такі точки обліку як гуртожиток; мех. майстерня; ШРП Цукровий завод були передані у власність ПрАТ «Красилівський цукровий завод».

2.26. Позивач, посилаючись на наявність у відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу, звернувся з цим позовом до суду.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2021 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 2 163 976,24 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу та 32 459,64 грн витрат по оплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

3.2. Північно-західний апеляційний господарський суд 24.05.2021 ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу відповідача залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

3.3. Суди першої та апеляційної інстанції з огляду на наявні у відповідача об`єкти газоспоживання (вузли обліку), обсяги споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, не розірвано, та в який не внесено зміни в частині персоніфікованих даних, а також враховуючи те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавалась, вказали, що у ТОВ «Агропартнер-1» існує обов`язок оплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку, передбаченому главою 6 розділу VI Кодексу ГРМ, в редакції постанови №2080 від 07.10.2019.

3.4. При розрахунку суми основної заборгованості суди врахували переплату за січень 2020 року та оплати, які були здійснені у січні та березні 2020 року.

3.5. Відмовляючи у стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат суди виходили з того, що немає можливості встановити момент прострочення виконання зобов`язань з оплати послуг з розподілу природного газу, оскільки акти надання послуг з розподілу природного газу за період з січня по серпень 2020 року не підписані відповідачем та отримані ним лише 22.09.2020, а розбіжності, які виникли між сторонами з приводу цих актів, не були врегульовані сторонами.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження

4.1. 11.06.2021 відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4.2. 22.07.2021 скаржник надіслав уточнену редакцію касаційної скарги (зареєстровано канцелярією суду 27.07.2021), в якій зазначає, що підставою, на якій подається касаційна скарга, є пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- суди не застосували норми статей 179, 188, 193 Господарського кодексу України в сукупності із нормами пункту 4 Глави І розділу І, пунктів 1, 6, 10 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ та пункту 5.2 розділу V Типового договору, оскільки позивач не мав права наполягати на зміні змісту умов договору, а відповідач не був зобов`язаний у зв`язку зі зміною умов договору корегувати персоніфіковані дані, які обліковуються позивачем;

- суди не врахували, що відбулася заміна власника, а тому відповідно до пункту 6 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ новий власник повинен самостійно звернутися з заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладення договору розподілу природного газу;

- Кодекс ГРМ не вимагає від нового споживача заяв про розірвання договору чи доказів відключення об`єктів при під`єднанні до мережі газорозподілу, оскільки саме на Оператора ГРМ покладено обов`язок вносити зміни до персоніфікованих даних та повідомлення попереднього споживача.

4.3. Також скаржник зазначає щодо наявності підстав, передбачених пунктом 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, а саме - порушення норм статей 7, 15, 74, 86, 236 цього Кодексу, оскільки суд встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів (зміст заяви - приєднання за підписом відповідача від 28.12.2015 не відповідає тій, яку надав позивач; акти наданих послуг, не підписані відповідачем) що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, привело до порушення прав суб`єкта господарювання у вигляді покладення на нього зобов`язань, які у нього відсутні, що є підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

4.4. 02.09.2021 до Верховного Суду від АТ «Хмельницькгаз» надійшов відзив на касаційну скаргу, відповідно до якого позивач просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, з огляду на те, що судові рішення у цій справі судами попередніх інстанцій були прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. (частина 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

5.2. Щодо доводів відповідача про незастосування судами попередніх інстанцій статей 179, 188, 193 Господарського кодексу України в сукупності із нормами пункту 4 Глави І розділу І, пунктів 1, 6, 10 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ та пункту 5.2 розділу V Типового до-говору, оскільки позивач не мав права наполягати на зміні змісту умов договору, а відповідач не був зобов`язаний, у зв`язку зі зміною умов договору корегувати персоніфіковані дані, які обліковуються позивачем суд касаційної інстанції зазначає наступне.

5.3. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 179 Господарського кодексу України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі зокрема типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

5.4. Відповідно до пунктів 1, 4, 6 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 №715/2014, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг. НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, розробляє і затверджує типові форми господарських договорів, у тому числі на розподіл природного газу. НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право, з-поміж іншого приймати з питань, що належать до компетенції НКРЕКП, нормативно-правові акти, контролювати їх виконання.

5.5. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором (НКРЕКП). Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

5.6. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділ VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

5.7. Відповідно до частини 2 статті 633 Цивільного кодексу України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

5.8. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2498 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

5.9. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №2080 від 07.10.2019 внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 та Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015, відповідно до яких запроваджено новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній газовий рік.

5.10. Згідно з абзацом шостим пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, в редакції постанови №2080 від 07.10.2019, газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

5.11. Відповідно до положень глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, в редакції постанови №2080 від 07.10.2019, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

5.12. Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

5.13. Починаючи з 01.01.2020 розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу здійснюються не на підставі визначених обсягів розподіленого (спожитого) природного газу за відповідний розрахунковий місяць, а виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20).

5.14. У постанові від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20 Верховний Суд дійшов висновку, що внесення змін до редакції типового договору розподілу природного газу Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №2080 від 07.10.2019 є обов`язковим.

5.15. У справі № 922/1703/20 суд касаційної інстанції вказав про наявність у відповідача обов`язку сплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку передбаченому главою 6 розділу VI Кодексу ГРМ, в редакції постанови №2080 від 07.10.2019, оскільки у сторін був наявний договір розподілу природного газу, який не припинено, а також з огляду на те, що у відповідача були наявні обсяги споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, та крім того, споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавались.

5.16. Пунктом 12.2 договору передбачено, якщо в установленому порядку Регулятором (НКРЕКП) будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інших термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.

5.17. У разі незгоди споживача зі змінами, він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення Оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього договору зміни. Нерозірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживча з внесеними до цього договору змінами.

5.18. З огляду на дотримання позивачем порядку повідомлення про внесення змін до Типового договору розподілу природного газу, а також зважаючи на відсутність заперечень відповідача щодо внесених змін та враховуючи правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що зміни до Типового договору розподілу природного газу на підставі постанови НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019 є обов`язковими для обох сторін.

5.19. Щодо тверджень скаржника, що Кодекс ГРМ не вимагає від нового споживача заяв про розірвання договору чи доказів відключення об`єктів при під`єднанні до мережі газорозподілу, оскільки саме на Оператора ГРМ покладено обов`язок вносити зміни до персоніфікованих даних та повідомлення попереднього споживача та про відсутність висновку про застосування пункту 10 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільчих систем суд касаційної інстанцій зауважує таке.

5.20. Відповідно до пункту 10 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ у разі звільнення займаного об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно розрахуватись з ним за договором розподілу природного газу до вказаного споживачем дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно.

5.21. Оператор ГРМ зобов`язаний припинити розподіл (газопостачання) природного газу споживачу із заявленого ним дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом).

5.22. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору.

5.23. Договір розподілу природного газу з новим споживачем укладається після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об`єкт або приміщення.

5.24. Тобто з пункту 10 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ вбачається, що обов`язок повідомити Оператора ГРМ про припинення користування природним газом лежить саме на споживачу, який не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення повинен повідомити Оператора ГРМ про припинення користування природним газом. У разі ж неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення споживач повинен здійснювати оплату наданих йому послуг.

5.25. З огляду на те, що судами не було встановлено належного повідомлення відповідачем позивача про припинення користування природним газом у зв`язку із звільненням приміщення, саме відповідач повинен здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу.

5.26. Також у касаційній скарзі скаржник стверджував, що у цій справі відбулася зміна власника об`єкта, а тому саме новий власник відповідно до пункту 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.

5.27. Проте, суд касаційної інстанції не погоджується з цими доводами виходячи з такого.

5.28. Відповідно до абзацу 1 пункту 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.

5.29. Тобто з вказаного пункту вбачається, що саме споживач (замовник) повинен звернутися до Оператора ГРМ з заявою про внесення змін до персоніфікованих даних, а новий власник, в свою чергу, повинен укласти з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу.

5.30. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

5.31. Зокрема, згідно з пунктом 4 частини 3 статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

5.32. У касаційній скарзі скаржник стверджує, що суди встановили обставини на підставі недопустимих доказів, а саме: заяви-приєднання за підписом відповідача від 28.12.2015 та актів наданих послуг, які не підписані відповідачем та дійсність яких заперечувалася останнім.

5.33. Вказані доводи суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки вони стосуються незгоди скаржника виключно з належністю доказів, перевірку якої суд касаційної інстанції не здійснює та крім того, скаржником не доведено порушення порядку їх отримання.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

6.2. Відповідно до частини 1 статті 309 зазначеного Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.3. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені із додержанням норм процесуального та матеріального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

7. Розподіл судових витрат

7.1. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись статтями 129, 300, пунктами 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 313, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 у справі № 924/1098/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

О. Кібенко