ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1870/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Ворка Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Заступника керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону (79007, м. Львів, вул. Клепарівська, 20) в інтересах держави в особі: 1) Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26, );

2) Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 )

до Приватного акціонерного товариства Банкомзв`язок (09025, Київська обл., Сквирський р-н, с. Безпечна, вул. Ордаша, 19, )

про стягнення 3 431 667,85 грн.

за участю представників сторін:
прокурор Чередник Д.В. ( посвідчення № 057948 від 11.11.2020 );

від позивача 1 Цехмайструк А.Л. (самопредставництво без окремого доручення);

від позивача 2 Хиря В.В. (службове посвідчення серія НОМЕР_3 , довіреність № 14/849 від 25.01.2021);

від відповідача Биков О.І. (ордер серія АА № 1085718 від 02.02.2021).

встановив:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява від Заступника керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі: Адміністрації Державної прикордонної служби України (позивач-1); Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (позивач-2) до Приватного акціонерного товариства Банкомзв`язок (відповідач) про стягнення 3 431 667,85 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що підставою позову стало неналежне виконання ПАТ Банкомзв`язок умов Договору №177-450/2019/162-19 від 18.06.2019, укладеного між покупцем Військовою частиною № НОМЕР_4 та постачальником - ПАТ Банкомзв`язок на закупівлю мобільних тепловізійних комплексів спеціального призначення (далі МТК, МТКСП) в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського інструменту сусідства Польща Білорусь Україна 2014-2020 за проектом Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Південний сектор) (№PBU1/0205/16) в кількості 3-х комплексів.

Так, прокурор стверджує, що поставка товару була здійснена відповідачем з порушенням погоджених умов (строків) Договору, у зв`язку з чим, відповідачу нарахована пеня та штраф у загальному розмірі 3431667,85 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1870/21 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 29.07.2021.

20.07.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника позивача-1 надійшли пояснення щодо позовної заяви по справі № 911/1870/21.

26.07.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява про усунення недоліків відзиву на позовну заяву.

27.07.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду у зв`язку з відсутністю у прокурора повноважень на представництво позивачів у даній справі.

Розглянувши дане клопотання суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Положеннями ч. 3 ст. 4, ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України встановлено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

З системного аналізу вказаних вище норм слідує, що на відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи, передбачені ст. 53 ГПК України, повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень.

Необхідною умовою такої участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені статтею 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь в процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Так, відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм, зокрема шляхом надання повідомлення прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

На виконання вимог зазначеної норми, Львівською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону листами № 293ВИХ-21 від 19.04.2021 та №959ВИХ-21 від 10.06.2021 повідомлено Львівський прикордонний загін (в/ч 2144) ДПСУ та листом № 540ВИХ-21 від 12.05.2021 - Адміністрацію ДПСУ про намір представництва їхніх інтересів у суді у формі звернення з даним позовом.

Однак, упродовж квітня - червня 2021 року Львівський прикордонний загін (в/ч 2144) ДПСУ та упродовж травня - червня 2021 року Адміністрація ДПСУ при обізнаності факту неналежного виконання договірних зобов`язань з боку приватного акціонерного товариства «Банкомзв`язок» жодних належних заходів щодо стягнення заборгованості (неустойки) не вживали, до судових органів з позовною заявою для захисту порушених прав та інтересів не звертались.

У зв`язку із чим, 23.06.2021 заступник керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону звернувся із даним позовом до господарського суду Київської області з метою захисту порушених інтересів держави.

Враховуючи, що Львівською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону повністю дотримано порядок, передбачений статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» при зверненні до суду із даним позовом, суд прийшов до висновку, що наявні достатні підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді у справі №911/1870/21.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2021 у справі № 911/1870/21 відкладено підготовче засідання на 23.09.2021.

29.07.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника Адміністрації Державної прикордонної служби України (позивач-1) надійшла відповідь на відзив відповідача.

Крім того, через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про продовження строку проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2021 у справі № 911/1870/21 вищезазначене клопотання відповідача задоволено та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

09.08.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача-2 надійшла відповідь на відзив.

26.08.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від прокуратури надійшли заперечення на заяву відповідача про залишення позову без розгляду від 27.07.2021.

06.09.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив від 29.07.2021.

Крім вищезазначеного, 08.09.2021 до Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив від 04.08.2021, а також 13.09.2021 на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.09.2021 у справі № 911/1870/21 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2021.

Позивачі в ході розгляду спору подали пояснення, в яких вимоги прокурора підтримували в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються, суд дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів. Учасники справи виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

21.10.2021 року, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:
18.06.2019 року між Військовою частини НОМЕР_4 Державної прикордонної служби України, правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_1 (замовник) та Приватним акціонерним товариством Банкомзв`язок (постачальник) укладено Договір №176-450/2019/162-19 на закупівлю мобільних тепловізійних комплексів спеціального призначення в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського інструменту сусідства Польща Білорусь Україна 2014-2020 за проектом Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Південний сектор) (№PBU1/0205/16) (далі Договір), за яким постачальник зобов`язується здійснити виготовлення та поставку замовнику мобільних тепловізійних комплексів (далі МТК) спеціального призначення на базі автомобіля Torsus Praetorian (ДК 021:2015:-34130000-7 Мототранспортні вантажні засоби), (далі товар), в кількості 3-х комплексів, зазначених в Специфікації (Додаток №1), а замовник прийняти та оплатити товар, відповідно до умов цього Договору (п. 1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Постачальник гарантує та несе відповідальність за якість товару, що постачаються за цим Договором. Всі зауваження замовника, пов`язані з відхиленням або порушенням вимог до товарів, які виявлені при прийманні або протягом дії гарантійних зобов`язань, оформлюються у вигляді рекламації (п. 7.7. Договору) та усуваються постачальником самостійно, якщо вони виникли не з вини замовника. В такому разі постачальник також сплачує вартість всіх витрат, пов`язаних з дослідженням та усуненням відмови (несправності), а саме: вартість, матеріальних засобів (пально-мастильні матеріали, витратні матеріали, електроенергія тощо), всі витрати, пов`язані з доставкою на підприємство для виконання робіт, та будь-які інші витрати, пов`язані з дослідженням та усуненням відмови (несправності) (п. 2.3. Договору).

Відповідно до пункту 3.1 Договору, ціна одиниці Товару становить 9666670,00 (дев`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят) грн, без ПДВ. Загальна вартість цього Договору становить 29000010,00 (двадцять дев`ять мільйонів десять) грн, без ПДВ.

Пунктом 3.1.1. передбачено, що вартість товару у 2019 році становить 19333340,00 (дев`ятнадцять мільйонів триста тридцять три тисячі триста сорок) грн (без ПДВ). Вартість товару у наступних роках уточнюється відповідно до п.3.1.2 цього Договору в залежності від суми фінансування зобов`язань за цим договором для кожного року.

Пункт 3.1.2. Договору передбачає, що вартість Товару у 2020 році уточнюватиметься шляхом укладання відповідних додаткових угод до цього Договору, в залежності від фінансування проекту Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Південний сектор) (№PBU1/0205/16) в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського інструменту сусідства Польща - Білорусь - Україна 2014 2020. Про зміну розмірів фінансування протягом відповідного бюджетного року Замовник письмово повідомляє Постачальника, що є підставою для укладання додаткової угоди та перегляду Сторонами календарного плану.

Згідно пункту 3.3. договору Розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником поставленого йому Товару та надання постачальником:

- рахунків на оплату (далі - рахунок);

- видаткова накладна;

- актів приймання-передавання МТК за кількістю та якістю;

- документів, що підтверджують якість та країну походження Товару.

У відповідності до пункту 4.1. Договору товар поставляється партіями разом з усіма документами визначеними у пункті 3.3 Цього Договору протягом 30 днів з моменту отримання заявки від Замовника на адресу постачальника з урахуванням Календарного плану постачання Товару у рамках реалізації проекту Удосконалення систем и спостереження на українсько-польському кордоні (Південний сектор) (№PBU1/0205/16) (Додаток 3 Договору).

Про дату і час поставки Товару та персональний склад своїх представників для відвантаження Товару Постачальник повідомляє Замовника не пізніше ніж за 2 робочі дні до початку відвантаження. (пункт 4.4 Договору).

Пунктами 4.5.- 4.9 передбачено наступне:

- передавання Замовнику Товару здійснюється на підставі надання представником Постачальника довіреності та пред`явлення документа, що посвідчує його особу;

- приймання-передача Товару за кількістю, якістю та комплектністю здійснюється уповноваженими представниками Постачальника та Замовника в місці поставки 81300, Львівська обл., м. Мостиська, вул. Ярослава Мудрого, 113 та оформленням відповідного Акта приймання-передавання;

- під час приймання-передавання Товару Сторони зобов`язані належним чином перевірити в повному обсязі кількість, асортимент, комплектність та якість Товару, які повинні відповідати усім показникам, та вимогам Замовника, наведених у Додатку 2 до цього Договору, підписати усі необхідні документи, що засвідчують факт приймання-передавання Товару (накладні, акт приймання-передавання тощо). У випадку, коли буде встановлено порушення якості Товару або його некомплектність, Замовник, спільно з представником Постачальника, відображає це в актах прийому Товару та складає окремий акт. Замовник може відкласти приймання Товару за кількістю та якістю, доки Постачальник не надасть документи, що підтверджують якість та країну походження поставлених МТК;

- датою виконання Постачальником зобов`язань щодо поставки продукції є дата підписання Замовником Акта приймання-передавання;

- право власності на Товар переходить від Постачальника до Замовника з моменту передачі Товару та підписання Акту приймання-передавання.

Пунктом 7.1 Договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та цього Договору.

Підпунктом 2 пункту 7.2. Договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язання Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості Товарів з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У Договорі передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 05.11.2020, але в будь якому разі до повного виконання зобов`язань Сторонами. (пункт 10.1)

Також Сторонами до Договору № №176-450/2019/162-19 погоджено наступні додатки: Специфікація до Договору №176-450/2019/162-19 від 18.06.2019 (Додаток 1); Технічний опис мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення на базі автомобіля Torsus Praetorian (Додаток 2); Календарний план постачання Товару у рамках реалізації проекту Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Південний сектор) (№PBU1/0205/16) Програми транскордонного співробітництва Польща - Білорусь - Україна 2014 2020, що реалізується в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського Інструменту Сусідства (Додаток 3); Положення про добропорядність (Додаток 4); Калькуляція на основні імпортовані складові та комплектуючі, які необхідні для виготовлення мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення на базі автомобіля Torsus Praetorian (Додаток 5).

29.07.2019 до Договору укладена Додаткова угода № 1, якою викладено Додаток 2 та Додаток 5 до Договору в новій редакції.

14.01.2020 до Договору укладена Додаткова угода № 2, якою викладено Додаток 2 та Додаток 5 до Договору в новій редакції.

14.01.2020 до Договору укладена Додаткова угода № 3, якою визначено обсяг фінансування в 2020.

03.11.2020 до Договору укладена Додаткова угода № 4, якою замінено Замовника по Договору з Військової частини НОМЕР_4 на Військову частину НОМЕР_1 .

31.12.2020 до Договору укладена Додаткова угода № 5, якою визначено обсяг фінансування в 2021 році.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Календарного плану постачання товару у рамках реалізації проекту Удосконалення систем спостереження на українсько-польському кордоні (Південний сектор) (№PBU1/0205/16) Програми транскордонного співробітництва Польща-Україна-Білорусь 2014-2020, що реалізуються в рамках Європейського Інструменту сусідства від 18.06.2019, сторонами, зокрема погоджено поставку трьох МТКСП у строки: перший жовтень 2019 року; другий грудень 2019; третій березень 2020 року.

Прокурор зазначив про те, що відповідач з 22.11.2019 року почав здійснювати постачання першого МТКСП та з 03.03.2020 року другого МТКСП, які не відповідали погодженим сторонами технічним характеристикам, а тому прийняті не були. Дані факти зафіксовані Актами рекламації від 25.11.2019 року, Актом перевірки за кількістю, якістю та комплектністю товарів від 28.04.2020 року, Актом проведення тестування 03.03.2020 року, протоколом випробувань 24.12.2019 року, у зв`язку з чим Товар кожного разу повертався відповідачу.

Втім, за твердженням прокурора, товар перший та другий комплекти Мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення на базі автомобіля TORSUS PRAETORIAN, що відповідав погодженим сторонами технічним характеристикам, з терміном постачання жовтень 2019 року та грудень 2019 року, був поставлений відповідачем та прийнятий Військовою частиною НОМЕР_1 без зауважень лише 30.07.2020 року, що підтверджується відповідними Актами приймання-передачі.

У зв`язку з чим, прокурор звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 3 431 667,85 грн., з яких пеня за прострочку поставки першого МТКСП, нарахована за період з 01.11.2019 року по 17.03.2020 року в сумі 1 334 000,46 грн. та за прострочку другого МТКСП за період з 01.01.2020 року по 17.03.2020 року в сумі 744 333,59 грн. та штраф в розмірі 7% за прострочку поставки двох МТКСП в сумі 1 353 333,80 грн., у відповідності до п. 7.2 Договору.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що починаючи з жовтня 2019 року вчиняв усі необхідні дії для поставки погодженого сторонами товару, вів переписку з Замовником, усував виявлені недоліки, за власний рахунок здійснював докомплектування обладнання з кращими характеристиками без зміни ціни. Також відповідач зазначає, що Замовник неналежним чином оформлював виявлені недоліки товару. У зв`язку з чим, претензії щодо невідповідності Товару заявленій якості не відповідають дійсності.

За таких обставин, відповідач не може вважатися таким, що прострочив виконання зобов`язання щодо своєчасної поставки першого товару, оскільки саме бездіяльність Львівського прикордонного загону стосовно прийняття товару та підписання Акту приймання-передавання призвела до цього.

Відтак, відповідач вважає необґрунтованими стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну поставку МТКСП.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором, правовідносини за якими регулюються Господарським кодексом України та Цивільним кодексом України щодо поставки.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За змістом положень ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Дана норма кореспондується зі ст. 712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 6.4 Договору Постачальник був зобов`язаний: 1)забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором; 2) забезпечити поставку Товару, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору. Якість, комплектність і експлуатаційна документація Товару повинна відповідати специфікації та формулярам на нього, а також забезпечувати експлуатацію Товару у повному обсязі відповідно до призначення (п. 2.2 Договору).

Частиною 1 ст. 613 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено поставку першого МТК, проте згідно Акту рекламації від 25.11.2019 комісією прийнято рішення про неприйняття вказаного МТК та рекомендовано постачальнику усунути виявлені недоліки.

Судом перевірено та встановлено, що викладена інформація у вказаному Акті рекламації від 25.11.2019 вказує на невідповідність технічних характеристик поставленої моделі МТКСП з технічними характеристиками, визначеними у Технічному описі, якому у чіткій відповідності повинен відповідати предмет поставки.

Отже, суд не погоджується з твердженням відповідача щодо того, що відповідач не може вважатися таким, що прострочив виконання зобов`язання після 25.11.2019 через бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно прийняття товару та підписання акту приймання-передавання, позаяк позивач склавши Акт рекламації діяв в межах його прав, погоджених у п. 4.7. Договору, яким, зокрема, встановлено, що замовник наділений правом відкласти приймання товару та скласти окремий акт невідповідності товару.

Відтак, з наведеного вбачається, що неприймання позивачем першого МТК 25.11.2019 відбулось з причин, які залежали виключно від відповідача, а саме, невідповідності технічних характеристик МТК Технічним умовам, погодженим сторонами, що в свою чергу вказує на порушення відповідачем строків поставки, які встановлені календарним планом.

Між тим, листом №1033 від 09.12.2019, складеним після дати поставки на яку вказує відповідач, як на ту, що здійснена у відповідності з вимогами договору, відповідачем повідомлено позивача, що у зв`язку з тимчасовою відсутністю на складах постачальника необхідного обладнання, відповідач на заміну пропонує до комплектування обладнання з кращими характеристиками без зміни ціни, про що останній пропонує укласти Додаткову угоду.

Відтак з вказаного листа вбачається, що оскільки станом на 09.12.2019 відповідач самостійно визнає та констатує неможливість забезпечити поставку всіх МТК, які б повністю відповідали Технічним умовам передбаченим договором, суд приходить до висновку, що і станом на дату, яку відповідач вважає датою виконання умов договору щодо поставки першого МТК (25.11.2019) відповідач не міг забезпечити поставку першого МТК, який би повністю відповідав Технічним умовам передбаченим договором, що давало б можливість визнати поставку такою, що відбулась.

З огляду на викладене підстав стверджувати, що відповідач є таким, що належним чином виконав умови договору з поставки першого МТК саме 25.11.2019 у суду немає.

Натомість суд констатує, що 25.11.2019 відповідач не міг поставити товар, що відповідав умовам договору у зв`язку з чим останній визнається судом таким, що прострочив виконання обов`язку з поставки товару у визначені договором строки, зокрема і поза межами тридцяти денного строку з моменту визначеного Календарним планом поставок (протягом жовтня), що відраховується з останнього дня поставки першого МТК 31.10.2019.

Так, за наслідками розгляду пропозицій викладених в листі №1033 від 09.12.2019, сторонами 14.01.2020 укладено Додаткову угоду, якою погоджено викласти Додаток №2 та Додаток №5 до Договору в новій редакції.

З наведеного вбачається, що Лист відповідача №1033 від 09.12.2019 підтверджує факт поставки МТК з обладнанням, що не відповідає умовам Технічного опису та відповідно умовам Договору, позаяк підтверджує обставини, встановлені в Акті рекламації від 25.11.2019, а факт внесення змін в Технічний опис 14.01.2020 свідчить, що і другий МТК також не був поставлений відповідачем у строки визначені договором - до 31.12.2019.

Отже, вказаний Лист №1033 від 09.12.2019 додатково підтверджує ту обставину, що неприйняття позивачем товару відбулося виключно з причин, що виникли внаслідок неналежних дій відповідача та фактичній не поставці товару визначеного договором.

Таким чином, суд не погоджується з твердженнями відповідача щодо бездіяльності Замовника в частині прийняття Товару та підписання Акту приймання-передавання, оскільки, Замовником було не прийнято саме неналежно виконане зобов`язання, оскільки Товар не відповідав заявленим технічним характеристиках, а відтак не міг бути прийнятий Замовником, що було оформлено відповідними Актами та про що було повідомлено Постачальника. Окрім того, суд враховує, що Постачальник не заперечував проти виявлених недоліків і усував їх до тих пір, поки спірний Товар не відповідав заявленим характеристикам та не забезпечував можливість експлуатації Товару відповідно до призначення.

Відтак, вбачається, що як по першому МТК так і по другому МТК відповідач допустив прострочку поставки, що перевищує 30 днів з моменту останнього дня строку визначеного Календарним планом.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому відповідно до Акту №1 приймання-передачі МТК за кількістю та якістю від 30.07.2020 відповідачем передано позивачу перший МТК в комплекті, відповідно до умов Договору. Разом з тим, відповідно до Акту №2 приймання-передачі МТК за кількістю та якістю від 30.07.2020 відповідачем передано позивачу другий МТК в комплекті, відповідно до умов Договору.

Отже, з поданих до суду доказів вбачається, що з боку відповідача мало місце прострочення виконання зобов`язання за Договором, а саме, з поставки першого МТК з 01.11.2019 по 30.07.2020 та поставки другого МТК з 01.01.2020 по 30.07.2020.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, в силу ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так у зв`язку з простроченням строків поставки товару відповідачем у позивача в силу погоджених положень пп. 2 п. 7.2. Договору виникло право на нарахування штрафних санкцій, а саме пені у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

З розрахунків позивача вбачається, що останній нараховує пеню відносно поставки першого МТК з 01.11.2019 по 17.03.2020 на суму 9666670,00 грн, а щодо поставки другого МТК з 01.01.2020 по 17.03.2020 на суму 9666670,00 грн, що є підставним, позаяк крайні строки поставки першого та другого МТК визначені як жовтень 2019 та грудень 2019 відповідно.

Судом перевірено розрахунки позивача щодо нарахування пені згідно періодів, заявлених позивачем (за прострочення поставки першого та другого МТК) та встановлено, що сума пені є більшою за розраховану позивачем, водночас, суд не може з власної ініціативи виходити за межі позовних вимог, а отже, пеня підлягає до стягнення у заявленому позивачем розмірі 1334000,46 грн та 744333,59 грн (разом 2078334,05 грн).

Щодо вимоги про стягнення штрафу, суд зазначає, що вона заявлена обґрунтовано, оскільки наявний факт прострочення відповідачем виконання умов поставки товару більше ніж на 30 днів, розрахунки є арифметично вірними, а тому заявлена до стягнення сума штрафу у розмірі 1353333,80 грн підлягає до стягнення з відповідача у повному обсязі.

Відповідач в ході розгляду спору просив суд зменшити заявлені до стягнення штрафні санкції на суму 1 592 900,83 грн.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, суд зазначає, що відповідачем не доведено та необґрунтовано поважності причин пропущення строків виконання зобов`язань за Договором, водночас посилання відповідача на відсутність відповідних комплектуючих для МТК також не можуть братись судом до уваги, позаяк позивач, підписуючи відповідний Договір та погоджуючись з відповідними умовами міг та повинен був передбачати та перевіряти наявність комплектуючих згідно погодженого ним самим Технічного опису МТК та відповідно усвідомлювати наявність відповідних для нього ризиків у разі якщо такий договір було підписано ним без з`ясування реальної можливості забезпечити встановлення обраних сторонами комплектуючих у строки визначені договором.

Крім того, суд наголошує на тому, що прострочення зобов`язання з поставки першого та другого МТК відбулося з простроченням більше ніж як на пів року, що вказує на суттєву ступінь невиконання умов Договору.

Також суд, відмовляючи у зменшенні розміру нарахованих штрафних санкцій, бере до уваги ту обставину, що замовником товару, є військова частина, а товаром військова техніка, яка, зокрема, повинна забезпечувати захист територіальної цілісності держави Україна та виконувати завдання з перешкоджання проникнення через державний кордон України осіб, які можуть заподіяти шкоду інтересам держави та суспільства, а отже, не поставлення таких об`єктів в визначений Договором строк може мати ознаки підриву боєздатності вказаної військової частини та обороноздатності країни в цілому.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у даній справі у повному обсязі.

Решта долучених до матеріалів справи документів та доводів учасників процесу була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно наявності підстав для задоволення позову у даній справі не спростовує.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Банкомзв`язок (09025, Київська обл., Сквирський р-н, с. Безпечна, вул. Ордаша, буд. 19, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (71010, м. Львів, вул. Личаківська, 74, код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) 2 078 334 (два мільйона сімдесят вісім тисяч триста тридцять чотири) грн 05 коп. пені та 1 353 333 (один мільйон триста п`ятдесят три тисячі триста тридцять три) грн 80 коп. штрафу.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Банкомзв`язок (09025, Київська обл., Сквирський р-н, с. Безпечна, вул. Ордаша, буд. 19, ) на користь спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону (79007, м. Львів, вул. Клепарівська, 20, код 38326057) 51 475 (п`ятдесят одну тисячу чотириста сімдесят п`ять) грн 02 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01.11.2021

Суддя Т.Д. Лилак