ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2021м. ДніпроСправа № 904/7496/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Фізичної особи-підприємця Олексієвця Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексім Карго" (49051, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 2Ж, ідентифікаційний код 39777775) про стягнення 56 358,00 грн. заборгованості за виконані перевезення.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Олексієвець Олександр Миколайович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №б/н від 09.08.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексім Карго" 56 358,00 грн. заборгованості за виконані перевезення.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 2 270,00 грн. судового збору та 7 500,00 грн. витрат, понесених на правову допомогу адвоката та 3 000,00 грн. гонор успіху при задоволенні позову.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №30 на транспортно-експедиційне обслуговування і перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному і міжміському сполученні від 07.04.2021в частині своєчасної та повної оплати за послуги перевезення надані на підставі заявок №1 та №2 від 07.04.2021 на загальну суму 56 358,00 грн.

Ухвалою суду від 30.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/7496/21, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/7496/21, відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2021 між Фізичною особою-підприємцем Олексієвецем Олександром Миколайовичем (далі - перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексім Карго" (далі -експедитор) укладено договір про транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажу автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні (далі - договір).

Відповідно до п.1. договору перевізник доставляє заявлені в транспортній заявці, яка є невід`ємною частиною договору, експедитор вантаж, а експедитор оплачує послуги перевізника на узгоджених умовах .

Згідно з п. 1.3. договору факсимільні чи електронні копії заявок прирівнюються до оригіналу. Відсутність письмового підтвердження чи відмови від заявки, буде вважатися згодою з умовами, маршрутами и строками доставки, вказаними в заявці експедитора.

Оплата за перевезення вантажу здійснюється протягом 10-14 банківських днів з момент отримання оригіналів документів ТТН/СМR, рахунку-фактури, акту виконаних послуг. В разі не надання перелічених вище документів експедитор має право не здійснювати оплату послуг до моменту надання необхідних документів (п. 4.1. договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплюється печатками сторін та є дійсним до 31.12.2021.

На виконання умов договору, сторони підписали заяву №1 та заявку №2 на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажу автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні, якими визначили:

маршрут; назву вантажу; спосіб завантаження; дату завантаження; масу; об`єм; кількість автомобілів та їх характеристику; адресу завантаження; адресу замитнення відповідно до CMR; митний перехід Рава Росія; телефон та контактну особу; адрес вивантаження: Гамбург (Німеччина); телефон та контакти особи на вивантаження; адресу розмитення; суму та форму оплати: 28 179,00 грн. б/н за отриманням оригіналів документів 5 банківських днів; строк доставки: 20.04.2021.

На підставі узгоджених заявок позивач приступив до виконання свої зобов`язань з міжнародного перевезення, в наслідок чого було складено міжнародні товаротранспортні накладні СMR №904556 від 12.04.2021 та СMR №943019 від 16.04.2021.

23.04.2021 позивач направив на адресу відповідача перелік обумовлених в пункті 4.1. договору документи (а. с. 17).

Таким чином, позивач надав дві послуги з міжнародного перевезення на загальну суму 56 358,00 грн.

Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, отримані послуги не оплатив, що і стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини щодо виконання позивачем послуг з автоперевезення за укладеним із відповідачем договором та щодо виконання/невиконання останнім своїх договірних зобов`язань з їх оплати.

Згідно зі статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законами можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 56 358,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 2 270,00 грн покладається на відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, слід враховувати наступне.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частини другої статті 126 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами й визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката позивачем надані копії: договору про правову допомогу від 06.08.2021; ордер серія ВО №1021091 від 09.08.2021, квтьанція до прибуткового касового ордеру №03-08 від 09.08.2021 про прийняття адвокатом від позивача суми 7 500,00 грн.; акт приймання-передачі наданих послуг від 09.08.2021 з описом виду послуг та витраченого часу на загальну суму 7 500,00 грн.; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008.

Так, з урахуванням вищевикладеного суд вважає заявлену позивачем суму 7 500,00 грн. втрат на правничу допомогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 7 500,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 3, 13, 20, 74-79, 81, 129, 237, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексім Карго" (49051, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 2Ж, ідентифікаційний код 39777775) на користь Фізичної особи-підприємця Олексієвця Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 56 358,00 грн. боргу за виконане перевезення, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 500,00 грн., судовий збір у сумі 2 270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Е.М. Бондарєв