ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року Справа № 917/1304/21

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел", вул. Чорновола, 43, м. Вишневе, Київська область, 08132,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Народна аптека Плюс", вул. Шевченка, 47,смт. Семенівка, Полтавська область, 38200,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Народна аптека Плюс" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 109 від 07.04.2020 року в розмірі 13 000,00 грн., 752,10 грн. пені, 165,05 грн. 3 % річних та 837,99 грн. інфляційних нарахувань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 року справу № 917/1304/21 передано на розгляд судді Білоусову С.М.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебували у договірних відносинах, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу № 109 від 07.04.2020 року не виконав, грошові кошти за поставлений товар не сплатив.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.08.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1304/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Пунктом 3 ухвали суду про відкриття провадження у даній справі було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про покладені на нього обов`язки, про що свідчать повідомлення № 728 про вручення поштового відправлення - ухвали суду від 20.08.2021року (вх. № 17208 від 06.09.2021 року).

Проте, відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позовну заяву чи то будь-які інші заяви чи клопотання суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

07.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАРОДНА АПТЕКА ПЛЮС" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 109 за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві лікарські засоби, косметичні засоби, вироби медичного призначення, харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, інші фармацевтичні товари (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його, відповідно до умов договору.

Пунктом 2.1 сторони погодили, що сума договору визначається як вартість всього товару, поставленого протягом терміну дії договору, згідно підписаних сторонами видаткових накладних.

Даний договір було змінено та доповнено додатковою угодою № 1 від 07.04.2020 року та додатковою угодою № 2 від 07.04.2021 року.

Згідно п. 3.4. договору в редакції додаткової угоди №2 від 07.04.2020 року поставка конкретної партії товару здійснюється автотранспортом та за рахунок покупця в пункт поставки, вказаний в замовленні протягом 2 робочих днів з дати, наступною за датою підтвердження продавцем замовлення на поставку товару.

Відповідно до п. 7.2 договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2022 року, а в фінансовому відношенні до повного виконання зобов`язання з оплати товару.

Позивач взяті на себе зобов`язанння за договором купівлі-продажу від 07.04.2020 року № 109 виконав, в період з 30.10.2020 року по 21.01.2021 року здійснив поставку обумовлену договором продукцію на загальну на суму 13 000,00 грн.

Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконав, за поставлений товар не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ТОВ "Народна аптека Плюс" заборгованості в розмірі 14 779,04 грн. з них: 13 000,00 грн. заборгованість за поставлений товар, 752,10 грн. пеня, 165,05 грн. 3 % річних та 837,99 грн. інфляційні нарахування.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір № 109 від 07.04.2020 року є підставою для виникнення господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.3. договору сторони погодили, що оплата кожної поставленої партії товару здійснюється покупцем в наступні строки: відстрочення платежу 60 (шістдесят) календарних днів з дати поставки (оплата здійснюється на 60-й календарний день з дати поставки).

Відповідно до п. 3.11. договору в редакції додаткової угоди № 2 від 07.04.2020 року право власності на товар переходить від продавця до покупця в момент (дату) поставки товару, що зазначається у видатковій накладній.

При цьому, пунктом 1.2.1 додаткової угоди № 2 сторони погодили, що видаткові накладні можуть оформлятися в електронному вигляді з накладенням електронних цифрових підписів уповноважених осіб сторін. Підписання видаткових накладних шляхом накладення електронних цифрових підписів покупця здійснюється останнім не пізніше п`ятниці (включно) кожного тижня за попередній календарний тиждень, протягом якого було здійснено поставку товару за такими накладними.

Відповідно до залучених до матеріалів справи видаткових накладних, оформлених відповідно до п. 1.2.2 додаткової угоди № 2 (а.с. 20-53), продавець поставив, а покупець прийняв обумовлений договором товар на загальну суду 13 000,00 грн.

Відповідач за отриманий товар не розрахувався, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 13 000,00 грн.

Станом на дату розгляду справи у суду відсутні належні та допустимі докази сплати відповідачем вказаної заборгованості.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК).

Пунктом п.4.2.договору купівлі-продажу № 109 від 07.04.2020 року сторони погодили, що в разі порушення строків оплати товару покупець зобов`язаний сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки.

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

На підставі ст. 230, 232 ГК України та п. 4.2 договору позивачем нараховано та правомірно заявлено до стягнення пеню в розмірі 752,10 грн., розрахунок перевірено за допомогою системи "Ліга:Закон".

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши за допомогою системи "Ліга:Закон" перевірну наданого позивачем розрахунку суд встановив, що ним правомірно нараховано 3% річних за прострочення оплати за поставлений товар в розмірі 165,05 грн.

Крім того, позивач заявив до стягнення інфляційні збитки в розмірі 837,99 грн., проте здійснивши за допомогою системи "Ліга:Закон" перевірку заявлених до стягнення інфляційних збитків, суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню частково, в розмірі 448,03 грн. (розрахунок залучено до матеріалів справи).

Згідно п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

При подачі даного позову позивачем сплачено 2 270,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 17937 від 02.07.2021 року, що є мінімальною ставкою судового збору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України вказані судові витрати повністю покладаються на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Народна аптека Плюс" (вул. Шевченка, 47,смт. Семенівка, Полтавська область, 38200, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел" (вул. Чорновола, 43, м. Вишневе, Київська область, 08132, ) заборгованості в розмірі 14 365,18 грн. з них: 13 000,00 грн. заборгованість за поставлений товар за довогором купівлі-продажу № 109 від 07.04.2020 року, 752,10 грн. пеня, 165,05 грн. 3 % річних, 448,03 грн. інфляційні нарахування та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С. М.