РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2021Справа № 910/14101/21

За позовом Державного концерну «УКРОБОРОНПРОМ» в інтересах Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ»

до Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ»

про стягнення 21 621,02 грн,

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Пасічнюк С.В.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся Державний концерн «УКРОБОРОНПРОМ» (далі - позивач-1, УКРОБОРОНПРОМ) в інтересах Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» (далі - позивач-2, ДП «НДІ «КВАНТ») з позовом до Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» (далі - відповідач, ПРАТ «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ») про стягнення 21 621,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 24-018/КР від 31.10.2018 на надання послуг з шеф-монтажних та пусконалагоджувальних робіт апаратури виявленого лазерного випромінювання на двох десантних катерах проекту 58503, у зв`язку з чим виникла заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача-2 заборгованість у розмірі 17 584,00 грн (основний борг), а також обов`язок відповідача сплатити на користь позивача-2 1 372,00 грн 3% річних, 2 665,02 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 позовну заяву Державного концерну «УКРОБОРОНПРОМ» в інтересах Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14101/21, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивачів та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/14101/21.

У зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень (відповідне оголошення розміщене на сторінці Господарського суду міста Києва суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/), ухвала Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 про відкриття провадження у справі № 910/14101/21 була надіслана на електронні адреси позивачів та відповідача, вказані позивачем-1 у позовній заяві, а саме: , та .

Крім того, додатково, після відновлення фінансування, ухвала про відкриття провадження у справі була направлена на адресу місцезнаходження відповідача, яка відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

В матеріалах справи містяться довідки про доставку електронних листів, в яких зазначено, що ухвала про відкриття провадження у справі № 910/14101/21 від 02.09.2021 доставлена позивачам та відповідачу 02.09.2021. Оскільки представники позивачів та відповідача не повідомляли суд про зміну адрес електронної пошти (ч. 8 ст. 120 ГПК України), тому останні вважаються належним чином повідомленими, а вказана ухвала врученою сторонам в порядку ст. 120, 242 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року № 374 до складу Державного концерну «УКРОБОРОНПРОМ» (далі - позивач-1, Концерн, УКРОБОРОНПРОМ) включено, зокрема, Державне підприємство «Науково-дослідний інститут «КВАНТ», частка державної власності у статутному фонді якого становить 100%, тобто останнє входить у структуру Концерну та є учасником державного господарського об`єднання.

Відповідно до Статуту Концерну, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 року № 993 (зі змінами), а саме, п. 17 Державний концерн «УКРОБОРОНПРОМ» утворений з метою забезпечення ефективного функціонування та управління суб`єктами господарювання державного сектору економіки, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово-технічному співробітництві з іноземними державами.

На Концерн покладаються завдання, зокрема, щодо здійснення централізованого регулювання, контролю та координації діяльності учасників Концерну, зокрема тих, які в установленому порядку одержали право на експорт, імпорт продукції та послуг військового призначення та подвійного використання, а також товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю (п. 18 Статуту).

Концерн відповідно до законодавства має право у тому числі на забезпечення в установленому законом порядку ефективне управління об`єктами майнового комплексу учасників Концерну для реалізації прав держави як власника таких об`єктів (п.п. 20 п. 12 Статуту).

Законом України «Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» визначено особливості та правові основи управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі. Так, відповідно до ст. 7 вказаного Закону, у процесі управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі Концерн, крім іншого:

- здійснює регулювання, контроль та координацію діяльності учасників Концерну;

- здійснює контроль за діяльністю учасників Концерну;

- виконує інші функції з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі у випадках, передбачених законом.

Таким чином, Концерн є уповноваженим суб`єктом, якому на підставі закону Кабінетом Міністрів України делеговано як владні повноваження з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі, так і контрольні функції за всією діяльністю підприємства-учасника - Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ», у тому числі, щодо грошових коштів.

31.10.2018 між Приватним акціонерним товариством «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» (замовник, відповідач) та Державним підприємством «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» (виконавець, позивач-2) був укладений Договір № 24-018/КР на надання послуг з шеф-монтажних робіт апаратури виявлення лазерного випромінювання на двох десантних катерах проекту 58503 (далі - Договір або Договір № 24-018/КР від 31.10.2018).

Відповідно до п. 1 Договору виконавець зобов`язується з дотриманням вимог законодавства надати послуги з шеф-монтажних робіт апаратури виявлення лазерного випромінювання (ШИЛИ-2Ф АВТ3.359.001-01, ШИЛИ-1Ф АВТ3.359.002-01) на двох десантних катерах проекту 58503, які знаходяться в акваторії ПрАТ «ЗАВОД «КУЗЬНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ», а замовник прийняти та оплатити надані послуги на умовах цього Договору.

Згідно п. 2 Договору ціна послуг за цим Договором включає у себе ціну надання послуг з шеф-монтажних робіт апаратури виявлення лазерного випромінювання на двох десантних катерах проекту 58503. Ціна Договору з урахуванням податку на додану вартість визначена у Протоколі погодження договірної ціни (Додаток № 1 до Договору) (п. 3 Договору).

Відповідно до Протоколу погодження договірної ціни на «Надання послуг з шеф-монтажних робіт апаратури виявлення лазерного випромінювання (АВЛВ) на катерах проекту 58503 сторони погодили, що вартість послуг, що надаються за Договором № 24-018/КР від 31.10.2018, становить 87 924,14 грн з ПДВ.

Пунктом 4 Договору сторони погодили, що розрахунки за цим Договором проводяться наступним чином:

Замовник на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури та протоколу погодження договірної ціни Договору здійснює попередню оплату (авансування) на протязі 5 календарних днів після підписання сторонами цього Договору в розмірі не менше 80% від вартості Договору.

Остаточний розрахунок проводиться на підставі Акту здачі-приймання послуг з проведення шеф-монтажних робіт, зразок якого узгоджено сторонами в Додатку 2 до цього Договору, протягом 10 робочих днів з дати його підписання та на підставі рахунку-фактури виконавця. Усі платіжні документи за Договором оформлюються з дотриманням вимог чинного законодавства.

Умовами п. 5 Договору передбачено, що послуги за цим Договором здаються виконавцем та приймаються замовником шляхом підписання сторонами акту здачі-приймання послуг з проведення шеф-монтажних робіт. Після підписання акту замовником, один примірник акту повертається виконавцю.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 25 Договору).

Позивачі вказують на те, що у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем-2 в розмірі 17 584,00 грн за Договором № 24-018/КР від 31.10.2018, що зумовило звернення позивача-1 з даним позовом до суду та нарахування 1 372,00 грн 3% річних, 2 665,02 грн інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, судом встановлено наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Між позивачем-2 та відповідачем шляхом укладення Договору № 24-018/КР від 31.10.2018 на надання послуг з шеф-монтажних робіт апаратури виявлення лазерного випромінювання на двох десантних катерах проекту 58503 виникли господарські правовідносини.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає Договір № 24-018/КР від 31.10.2018, як належну підставу, у розумінні норм Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Матеріали справи містять акт від 04.01.2019 здачі-приймання наданих послуг за Договором № 24-018/КР від 31.10.2018, зі місту якого вбачається, що відповідно до умов Договору позивач-2 надав послуги з проведення шеф-монтажних та пусконалагоджувальних робіт апаратури виявлення лазерного випромінювання ШИЛИ-2Ф АВТ3.359.001-01, ШИЛИ-1Ф АВТ3.359.002-01).

Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками, що свідчить про прийняття відповідачем наданих позивачем-2 послуг без претензій до якості наданих послуг (п. 1 акту від 04.01.2019).

Підписавши акт від 04.01.2019 здачі-приймання наданих послуг сторони підтвердили факт перерахування відповідачем на виконання Договору авансу в розмірі 70 339,31 грн з ПДВ та погодили, що за виконані робити належить до перерахування сума в розмірі 17 584,84 грн з ПДВ.

Згідно умов п. 4 Договору відповідач був зобов`язаний провести остаточний розрахунок на підставі акту здачі-приймання послуг з проведення шеф-монтажних робіт протягом 10 робочих днів з дати його підписання, тобто у строк до 21.01.2019 включно.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивачі неодноразово зверталися до відповідача з претензіями щодо сплати заборгованості. Матеріали справи містять претензії № 170-42 від 27.03.2020, № 230-540 від 25.05.2021 та № 170-482 від 01.06.2021. Факт отримання відповідачем зазначених претензій підтверджується відбитком печатки відповідача на цих претензіях про прийняття вхідної кореспонденції, що не спростовано відповідачем.

Однак, відповідач відповіді на претензії не надав, заборгованість в розмірі 17 584,84 грн не сплатив.

Доказів оплати відповідачем суми заборгованості за надані позивачем-2 послуги в розмірі 17 584,84 грн суду не надано.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» основного боргу в розмірі 17 584,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 372,00 та інфляційних втрат у розмірі 2 665,02 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга» розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що вірною сумою 3% є 1 371,55 грн, а інфляційних втрат - 2 624,52 грн.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 372,00 грн 3% річних та 2 665,02 грн інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в сумах 1 371,55 грн та 2 624,52 грн відповідно.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем-1 в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України та часткове задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 2 265,70 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» (Україна, 04176, місто Київ, вулиця Електриків, будинок 26; ідентифікаційний код 14312364) на користь Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» (Україна, 03150, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 4; ідентифікаційний код 14308138) 17 584,00 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) основного боргу, 1 371,55 грн (одну тисячу триста сімдесят одну гривню 55 коп.) 3% річних та 2 624,52 грн (дві тисячі шістсот двадцять чотири гривні 52 коп.) інфляційних втрат.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» (Україна, 04176, місто Київ, вулиця Електриків, будинок 26; ідентифікаційний код 14312364) на користь Державного концерну «УКРОБОРОНПРОМ» (Україна, 04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 36; ідентифікаційний код 37854297) 2 265,70 грн (дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень 70 коп.) судового збору.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 01.11.2021.

Суддя Гумега О.В.