ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/981/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Богатиря К.В., Бєляновського В.В.

секретар судового засідання - Чеголя Є.О.

за участю:

від Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. - адвокат Гросу В.Є., довіреність б/н від 10.03.2021;

Особисто боржник фізична особа - ОСОБА_1., паспорт серія НОМЕР_1 від 19.08.1998

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2021 (про задоволення скарги на дії приватного виконавця)

по справі №916/981/21

за заявою боржника Фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність

за участю Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича

за участю Арбітражного керуючого Пояркова Володимира Олександровича

суддя суду першої інстанції - Антощук С.І.

місце ухвалення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

ВСТАНОВИВ:

Історія справи та короткий зміст скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Парфьонова Г.В.

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою вх. ГСОО №1015/21 від 12.04.2021 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, посилаючись на положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Пояркова Володимира Олександровича.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства, копію ухвали Господарського суду Одеської області від 07.05.2021, зокрема, було надіслано Приватному виконавцю Парфьонову Георгію Володимировичу.

Постановами від 14.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №63721874 та 63722314 щодо примусового виконання виконавчих написів про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк».

26.07.2021 до господарського суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Парфьонова Г.В. вмотивована тим, що незважаючи на зупинення виконавчих дії у виконавчих провадженнях №63721874 та 63722314, із заробітної плати Боржника продовжується примусове стягнення грошових коштів на користь кредитора акціонерного товариства «Ідея банк», про що ОСОБА_1 довідався із розрахункового листа, отриманого за місцем роботи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2021, скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича - задоволено.

Визнано протиправними дії приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича по примусовому стягненню грошових коштів із заробітної плати Фізичної особи ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» у рамках виконавчих проваджень № 63721874 та 63722314 під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі №916/981/21.

Зобов`язано приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича повернути грошові кошти, примусово стягнуті з Фізичної особи ОСОБА_1 у рамках виконавчих проваджень № 63721874 та 63722314 під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі №916/981/21.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що виконавчі дії продовжували проводитись державним виконавцем після прийняття рішення про їх зупинення та під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість прийнятого рішення просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2021 скасувати та закрити провадження у справі за скаргою фізичної особи ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Щодо підвідомчості спору.

Скаржник зазначає, що Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. в межах виконавчих проваджень здійснював примусове виконання не судового рішення, а виконавчих написів нотаріуса. Скарга була подана на його дії, здійснені в межах виконавчих проваджень. Суд помилково зазначив, що предметом скарги є дії, вчинені виконавцем під час мораторію на задоволення вимог кредиторів в межах справи про неплатоспроможність, тому що вона була подана, саме на підставі та в порядку ст. 339 ГПК, з посиланням на висновки Великої Палати Верховного суду, скаржник вважає, що скарга Фізичної особи ОСОБА_1 підвідомча адміністративному суду.

Щодо безпідставності вимог.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що вимоги діючого законодавства не передбачають правових підстав для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання. Виконавчою дією було звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника шляхом винесення відповідної постанови та направдення її за місцем працевлаштування боржника. Жодних додаткових дій та/або рішень не здійснювалося ані до, ані після зупинення виконавчих проваджень, а підстав для скасування відповідної постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника діюче законодавство не передбачає.

Щодо зобов`язання приватного виконавця здійснити певні дії (повернути грошові кошти).

Скаржник зазначає, що постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника не була скасована.

Таким чином, скаржник вважає, що суд незаконно та необґрунтовано зобов`язав приватного виконавця вчинити певні дії шляхом повернення грошових коштів у межах зупиненого виконавчого провадження.

Узагальнена позиція інших учасників справи.

11.10.2021 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2021 - без змін.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2021 у справі № 916/981/21.

Призначено справу № 916/981/21 до розгляду на 26.10.2021 о 12:00 год.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 в задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Ідея Банк» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №916/981/21, розгляд якої призначено на 26.10.2021 о 12:00 год. - відмовлено.

Представник Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича в судовому засіданні 26.10.2021 доводи та вимог апеляційної скарги підтримав.

В судовому засіданні 26.10.2021 ОСОБА_1 заперечував щодо доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші представники сторін в судове засідання не з`явились.

Колегія суддів звертає увагу, що 15.04.2021 на сайті Південно-західного апеляційного господарського суду опубліковано повідомлення за посиланням (https://swag.court.gov.ua/sud4872/pres-centr/news/1106396/) про зупинення відправки судової кореспонденції, у зв`язку з відсутністю асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції та надсилання учасникам судових проваджень процесуальних документів виключно засобами електронного зв`язку.

Отже, в ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 була направлено представникам учасників справи № 916/981/21 на електронні адреси, що були зазначені сторонами у поданих до суду та долучених до матеріалів справи документах.

Відправка ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду на зазначені електроні адреси підтверджується долученими до матеріалів справи роздруківками про доставлення електронного відправлення.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, а будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства Мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Частиною 1 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться строком на 120 днів, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів чи про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

Отже, відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів відповідно до ухвали суду від 07.05.2021 є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №63721874 та 63722314 щодо примусового виконання виконавчих написів про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк».

Копію ухвали Господарського суду Одеської області від 07.05.2021, зокрема, було надіслано Приватному виконавцю Парфьонову Георгію Володимировичу

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і спеціальними нормами Кодексу України з процедур банкрутства для випадків звернення стягнення на майно боржника встановлені спеціальні правила.

Відтак, досліджуючи спірне питання щодо правомірності дій державного виконавця слід виходити з аналізу положень статті 34, 35 Закону України "Про виконавче провадження" у нормативному поєднанні з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства, окремі положення якого визначають правовий режим та відповідні обмеження з розпорядження майном боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність та застосовані відповідні процедури.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

Наведена норма містить відсилання до положень спеціального закону, яким визначено порядок застосування мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника, а зокрема, до ч. З ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, що передбачає наслідки введення мораторію на задоволення вимог у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Згідно з ч. З ст. 41 Кодексу протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

В матеріалах справи наявні:

- постанова від 14.05.2021 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчу провадженні №63721874 щодо примусового виконання виконавчих написів про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», винесена приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем;

- постанова від 14.05.2021 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчу провадженні №63722314 щодо примусового виконання виконавчих написів про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», винесена приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем.

У вказаних постановах приватний виконавець посилається на п.4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення строку дії мораторію, запровадженого господарським судом.

Згідно наданого суду Разгуліним А.І. розрахункового листка за червень 2021 року вбачається, що з боржника у червні 2021р. на підставі виконавчого листа було стягнуто 2 888,93 грн.

Таким чином, виконавчі дії продовжували проводитись державним виконавцем після прийняття рішення про їх зупинення та під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Відтак, не можна вважати правомірними дії приватного виконавця щодо стягнення з боржника 2 888,93 грн. на підставі виконавчого листа, який перебуває у процедурі банкрутства, на підставі лише положень Закону України "Про виконавче провадження", без врахування процедур і положень Кодексу України з процедур банкрутства, норми якого мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Колегія суддів зауважує, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

На переконання суду, з огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, зв`язаний принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства.

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої КУзПБ процедури.

У межах дотримання наведеного принципу з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність боржника, зважаючи на відсутність нормативного врегулювання співвідношення процедур виконавчого провадження та процедур банкрутства, з огляду на мету та цілі КУзПБ, такими, що відповідають положенням чинного законодавства України, можна вважати лише ті дії приватного виконавця щодо звернення стягнення на майно боржника, які були дозволені (санкціоновані) судовим рішенням (ухвалою суду) в межах справи про банкрутство.

Судова колегія у повній мірі погоджується з позицією суду першої інстанції, щодо відхилення посилання приватного виконавця на п. 18 розділу ІІІ «Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень, у якому зазначено, що зупинення виконавчих дій, відкладення проведення виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення, суд не має зауважень - скасування заходів щодо примусового виконання рішення, які були вжиті до зупинення виконавчих дій дійсно безпідставне.

Проте, вказані положення не виправдовують безпідставне продовження вчинення нових виконавчих дій після винесення самим приватним виконавцем рішення про їх зупинення на підставі вимоги закону, приватним виконавцем не зазначено.

Відповідно до частини третьої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Отже, законодавством передбачено, що про звернення стягнення на заробітну плату працівника роботодавець повідомляється приватним виконавцем. Відповідно, якщо законодавством не встановлено іншого законного шляху повідомлення роботодавця про зміну правового режиму примусового стягнення з робітника заробітної плати (зупинення вчинення стягнення), роботодавець має бути повідомлений про таку зміну у тому самому порядку, тобто шляхом надсилання приватним виконавцем роботодавцю постанови про зупинення вчинення виконавчих дій.

Водночас, вказаних дій приватним виконавцем вчинено не було, тому доводи апеляційної скарги, що в діях приватного виконавця не вбачається жодних порушень, як не існувало взагалі будь-яких дій та рішень виконавця після зупинення виконавчого провадження, колегією суддів не приймаються.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про підвідомчість даного спору адміністративної юрисдикції.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною першою статті 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, зазначеними нормами передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема ухваленого в порядку господарського судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.

Водночас згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Підставою скарги на дії приватного виконавця Парфьонова Г.В. у давній справі є порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства та п. 4 ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», обставинами справи є, зокрема, дія спеціального режиму задоволення вимог кредиторів під час провадження справи про неплатоспроможність фізичної особи; регулювання правовідносин здійснюється положеннями спеціального закону - Кодексу України з процедур банкрутства.

Колегія суддів зазначає, що з моменту порушення справи про банкрутство по відношенню до боржника діє спеціальний режим визначений положеннями ст.7 КзПБ, якою передбачено що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник. Це є спеціальна норма і вона має перевагу перед загальними нормами.

Судовою колегією встановлено, що в даній справі приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. вчинені протиправні виконавчі дії (списані грошові кошти з заробітної плати боржника) під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів в межах справи про неплатоспроможність фізичної особи; а також після винесення Постанови про зупинення виконавчих дій від 14.05.2021 №63721874, №63722314.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, заперечення скаржника щодо зобов`язати приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича повернути грошові кошти, примусово стягнуті з Фізичної особи Разгуліна Андрія Ігоревича у рамках виконавчих проваджень № 63721874 та 63722314 під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі №916/981/21, з огляду на приписи статті ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України судовою колегією не приймаються.

Судова колегія також вважає за необхідне надати оцінку листу приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича до господарського суду Одеської області вх.н 23043/21 від 02.09.202, у якому приватний виконавець зазначає, що для перерахування коштів, що акумульовані на депозитному рахунку приватного виконавця, необхідні реквізити ОСОБА_1

Колегія суддів наголошує, що пункт 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 06.08.2021 по справі № 916/981/21 у повній мірі є зрозумілим, та відповідає нормам ГПК, Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до статті 129-1 Конституції України є обов`язковим до виконання.

Згідно статті 37 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, дії приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировича щодо не виконання судового рішення з повернення грошових коштів боржнику, які на даний час перебувають на депозитному рахунку приватного виконавця є проявленням надмірного формалізму та порушенням правил професійної етики приватного виконавця, що можуть слугувати підставою для притягнення приватного виконавця до кримінальної та дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, ухвала Господарського суду Одеської області від 06.08.2021 по справі № 916/981/21 є законною та обґрунтованим, оскільки її винесено в результаті повного з`ясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича суд апеляційної інстанції не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2021 у справі № 916/981/21 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича - залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.10.2021.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя К.В. Богатир