ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2021 м. Дніпро Справа № 904/4592/15 (904/3775/20)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2021 (повний текст складено 21.07.2021, суддя Примак С.А.) за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_2 та начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Никитюка Ігоря Петровича у справі № 904/4592/15 (904/3775/20)

за позовом ОСОБА_1 (м. Дніпро)

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, стягнуто з ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" на її користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 51 506,00 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням її виплати у розмірі 1 940,87 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У зв`язку з набранням законної сили вказаного рішення у справі, господарським судом видано накази на його примусове виконання від 13.10.2020.

У травні 2021 до Господарського суду Дніпропетровської області звернувся позивач зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, в якій просив (з урахуванням змін та доповнень від 20.05.2021):

- витребувати від Новокодацького відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ряд документів (інформацію);

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Новокодацького відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_2 щодо тривалого з 17.11.2020 по 27.01.2021 невідкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020;

- визнати неправомірними дії начальника Новокодацького відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Никитюка І.П. щодо відмови стягувачу змінити наявну порядкову черговість виконання виконавчого документу;

- постановити окремі ухвали відносно старшого державного виконавця Новокодацького відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_2 та направити її до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) і начальника Новокодацького відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Никитюка І.П.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2021 у справі № 904/4592/15 (904/3775/20) у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_2 та начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Никитюка Ігоря Петровича, з урахуванням змін та доповнень, відмовлено повністю, з підстав необґрунтованості вимог скарги, відсутності посилань на конкретну норму права, що була порушена на момент звернення зі скаргою. Матеріалами справи підтверджено, що на час звернення стягувача до суду зі скаргою ОСОБА_1 було відомо про відкриття виконавчого провадження за її заявою та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

Суд підтримав доводи державного виконавця щодо перебування боржника у процедурі банкрутства, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, отже, порушення строку відкриття виконавчого провадження жодним чином не вплинуло на права скаржниці.

Надавши оцінку вимогам скаржниці щодо зміни черговості під час виконання судового рішення, місцевий господарський суд, з посиланням на зміст Інструкції з організації примусового виконання рішень, встановив, що вказані вимоги скаржниці є такими, що суперечать її положенням.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулась до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2021 у справі № 904/4592/15 (904/3775/20) та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити вимоги скарги у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог скаржниця зазначає, що:

- відкриття виконавчого провадження 27.01.2021, у той час, як заява подана 17.11.2020, тягне за собою наслідком віддалення вимог ОСОБА_1 у черзі задоволення вимог до боржника про стягнення заборгованості із заробітної плати;

- державним виконавцем задоволено вимоги стягувачів про стягнення заборгованості із заробітної плати, що звернулись пізніше ОСОБА_1 ;

- в силу ч. 5 ст. 41 КУзПБ дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, зокрема, на вимоги про виплату заробітної плати;

- державним виконавцем порушено положення ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» в частині несвоєчасного відкриття виконавчого провадження примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Крім того, просив розглянути апеляційну скаргу за відсутності його представника.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2021 у справі № 904/4592/15 (904/3775/20); розгляд апеляційної скарги призначити в судовому засіданні на 20.10.2021 о 15:00 год.

У судовому засіданні позивач надав пояснення у справі та навів обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

20.10.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ним ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін з таких підстав.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

У липні 2020 в межах справи про банкрутство ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2020 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, стягнуто з ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" на користь позивача заборгованість із заробітної плати у розмірі 51 506,00 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушення її виплати у розмірі 1 940,87 грн.

На виконання вказаного судового рішення від 21.09.2020, що набрало законної сили 13.10.2020, Господарським судом Дніпропетровської області видано накази від 13.10.2020 про примусове виконання, що в подальшому були направлені на адресу стягувача та отримані останнім 27.10.2020.

Позивач звернувся до Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮУ із заявою від 17.11.2020 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу від 13.10.2020.

27.01.2021 державним виконавцем Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64293168 з примусового виконання наказу №904/4592/20 від 13.10.2020.

03.03.2021 державним виконавцем у зв`язку з виявленням, що у відділі перебуває зведене виконавче провадження відносно одного боржника - ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», винесено постанову про приєднання ВП №64293168 до зведеного виконавчого провадження №60955189.

Скаржниця зверталась до Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МУЮ із заявою про надання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, згідно із заявою від 15.04.2021.

Листом від 21.04.2021 Новокодацький ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МУЮ повідомляв про направлення 16.04.2021 на електронну адресу ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_1 звернулась до Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МУЮ із заявою від 22.04.2021, в якій просила змінити чергу виконання наказу від 13.10.2020, що визначена державним виконавцем, виходячи з дати відкриття виконавчого провадження - 27.01.2021, на чергу, що відповідатиме фактичній даті звернення стягувача з виконавчим документом - 17.11.2020.

Листом від 26.04.2021 Новокодацький ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МУЮ повідомив ОСОБА_1 про те, що до державного виконавця ОСОБА_2 застосовано заходи дисциплінарного реагування у зв`язку з виявленням порушення строку, відведеного законодавцем для прийняття рішення щодо відкриття виконавчого провадження. Також, до відома скаржниці доводилось, що з метою здійснення погашення вимог стягувачів щодо виплати заробітної плати, державним виконавцем направлено до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно боржника.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес (рішення Європейського суду з прав людини у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатись невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції").

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження", ст. 1 якого встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Матеріалами справи підтверджується, що за результатами прийнятого у справі №904/3775/20 рішення про стягнення на користь скаржниці заборгованості із заробітної плати в розмірі 51 506,00 грн. та компенсації втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушення її виплати, у розмірі 1 940,87 грн., Господарським судом Дніпропетровської області видано накази від 13.10.2020 про примусове виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Вказаний наказ позивач отримав 27.10.2020 засобами поштового зв`язку та в подальшому поданий до державної виконавчої служби із заявою від 17.11.2020 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення.

Постановою державного виконавця від 27.01.2021 відкрито виконавче провадження за №64293168 з примусового виконання наказу №904/3775/20 від 13.10.2020, прийнято рішення про приєднання вказаного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №60955189 у зв`язку з перебуванням у відділі зведеного виконавчого провадження відносно одного боржника - ПАТ «Дніпропетровський трубний завод».

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Проте, в супереч вказаної норми, з урахуванням відсутності передбачених законом підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, державним виконавцем допущено порушення строку, відведеного для прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження - 27.01.2021, у той час, як заява про відкриття виконавчого провадження подана 17.11.2020.

Між тим, апеляційний господарський суд бере до уваги той факт, що за результатами перевірки законності зведеного виконавчого провадження №60955189 визнані дії старшого державного виконавця ОСОБА_2 такими, що не відповідають вимогам ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», застосовано заходи реагування (зменшення надбавки за інтенсивність праці), а в подальшому звільнено з посади.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до п. 5 розділу ІV "Внесення до Системи відомостей щодо здійснення виконавчого провадження" Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження документ виконавчого провадження, який направляється у паперовому вигляді, формується виконавцем у Системі до друку та вноситься до журналу реєстрації вихідної кореспонденції протягом 24 годин з моменту формування.

Документ виконавчого провадження в паперовому вигляді передається державним виконавцем на відправку відповідальній особі органу державної виконавчої служби (направляється приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) протягом 24 годин з моменту його формування.

Як вбачається з наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження, вони не містять будь-яких доказів направлення на ім`я стягувача копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.01.202121 в порядку та умовах, визначених вищенаведеними положеннями законодавства.

Між тим, Лігушею Н.О. отримано вказану постанову засобами електронного поштового зв`язку, що підтверджується змістом уточненої скарги від 20.05.2021.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що несвоєчасне надсилання та неотримання документів виконавчого провадження не є підставою для задоволення скарги відповідно до правил ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" (аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 908/2559/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

На виконання вказаних вимог Закону, державним виконавцем здійснено перевірку за даними інформаційної системи щодо наявності/відсутності іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо боржника. За результатами перевірки виявлено, що на виконанні у Новокодацькому ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МУЮ перебуває зведене виконавче провадження №60955189 стосовно боржника - ПАТ «Дніпропетровський трубний завод».

03.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №64293168 до зведеного виконавчого провадження за №60955189.

З огляду на встановлені обставини справи в цій частині, апеляційний господарський суд не вбачає жодних суперечностей у діях/рішеннях державного виконавця вказаним нормам Закону.

Крім того, як зауважує державний виконавець за результатами проведених торгів 27.01.2021 та 16.02.2021 реалізовано частину майна боржника.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.

Як вбачається з облікової картки зведеного виконавчого провадження №60955189 про стягнення грошових коштів з боржника станом на 02.03.2021, кошти, отримані від реалізації майна, розподілені державним виконавцем згідно вимог вказаної вище статті.

Сам факт недостатності коштів на рахунках боржника для здійснення задоволення вимог скаржниці не спростовує належного виконання державним виконавцем своїх обов`язків з примусового виконання наказу від 13.10.2020 в межах зведеного виконавчого провадження, частиною якого є вимоги і Лігуши Н.О.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів колегія суддів доходить висновку, що допущені державним виконавцем порушення положень ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" щодо строку відкриття виконавчого провадження дійсно є грубим порушенням закону, але з огляду на обставини недостатності коштів для задоволення всіх вимог щодо боржника в поряду ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» на швидкість виконання судового рішення воно не вплинуло.

Відповідно до ст. 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 76 ГПК України).

Згідно зі ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції встановив, що місцевим господарським судом повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Щодо наслідків, які зумовлені, на думку скаржниці, порушення строку відкриття виконавчого провадження, то ані положеннями п. 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5 від 02.04.2012, ані змістом ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено можливості зміни черги задоволення вимог стягувачів під час примусового виконання рішення в рамках виконавчого провадження. Обраний скаржницею спосіб захисту не призведе до відновлення порушеного права.

Посилання на задоволення державним виконавцем вимог стягувачів до боржника про стягнення заборгованості із заробітної плати, що звернулись пізніше ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження в розумінні ст. 73-78 ГПК України.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

За результатами встановлених фактичних обставин справи, викладених у п.п. 5-7, судова колегія дійшла висновку про безпідставність вимог апеляційної скарги, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами. Відтак, підстав для скасування або зміни оскаржуваного у даній справі судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2021 у справі № 904/4592/15 (904/3775/20) залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2021 у справі № 904/4592/15 (904/3775/20) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.10.2021

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков