ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2021 р. Справа№ 927/930/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Копитової О.С.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2021 в частині стягнення з Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Бова Дарії Володимирівни 54574,00 грн грошової винагороди та витрат ліквідатора

у справі № 927/930/20 (суддя Белов С.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕТЕЛС ТОРГ"

про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 20.10.2021

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.10.2020 відкрито провадження у справі №927/930/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕТЕЛС ТОРГ".

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 25.02.2021 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю СЕТЕЛС ТОРГ відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бова Дарію Володимирівну.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2021 клопотання арбітражного керуючого Бова Дарії Володимирівни про нарахування та виплату грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора задоволено, затверджено звіт ліквідатора ТОВ «СЕТЕЛС ТОРГ» щодо грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бови Дарії Володимирівни, понесених за виконання повноважень ліквідатора у справі №927/930/20, стягнуто з Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого 54574,00 грн грошової винагороди та витрат ліквідатора.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ГУ ДПС у Чернігівській області звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у стягненні з Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Бова Дарії Володимирівни 54 574,00 грн грошової винагороди та витрат ліквідатора.

Ключовим аргументом скарги є:

- законодавством не передбачено додаткового фінансового навантаження на кредитора, який діяв в межах чинного законодавства в частині відшкодування витрат арбітражному керуючого за період ліквідаційної процедури.

Від арбітражного керуючого Бова Дарії Володимирівни надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ключовим аргументом відзиву є:

- оскільки за період ліквідаційної процедури грошова винагорода ліквідатору неоплачена повністю, а у банкрута немає майнових активів, обов`язок здійснення оплати послуг ліквідатора має бути покладено на кредиторів банкрута.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №927/930/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді: Копитова О.С., Грек Б.М. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021. апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2021 у справі № 927/930/20 залишено без руху. Зобов`язано ГУ ДПС у Чернігівській області протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 2270 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2021 у справі № 927/930/20, справу призначено до розгляду на 20.10.2021.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, Арбітражний керуючий Бова Дарія Володимирівна, яка виконує повноваження ліквідатора ТОВ СЕТЕЛС ТОРГ з 25.02.2021, звернулася до суду з заявою про нарахування та виплату грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора.

Враховуючи неможливість здійснити оплату послуг арбітражного керуючого за рахунок наявних у боржника коштів, або коштів, одержаних від продажу майна ТОВ «СЕТЕЛС ТОРГ», через відсутність у боржника активів, ліквідатор просила стягнути з кредитора Головного управління ДПС у Чернігівській області на її користь 54 574,00 грн грошової винагороди та витрат ліквідатора.

Місцевий суд ухвалюючи рішення про задоволення заяви, виходив з того, що оскільки за період ліквідаційної процедури грошова винагорода ліквідатору неоплачена повністю, а у банкрута немає майнових активів, обов`язок здійснення оплати послуг ліквідатора має бути покладено на кредиторів банкрута.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 34 КзПБ боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Отже, нормами КзПБ передбачено додаткову вимогу щодо заяви боржника, у разі ініціювання ним провадження у справі про власне банкрутство - обов`язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов`язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство. У визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за 170 днів в процедурі розпорядження майном та дванадцять місяців в ліквідаційній процедурі його роботи, відшкодування судового збору, сплаченого кредиторами за подачу грошових вимог, згідно переліку кредиторів, який визнає боржник та їх правової допомоги, тощо.

Виконання цієї норми є гарантією законних очікувань кредиторів і арбітражного керуючого на відшкодування витрат пов`язаних з розглядом справи про банкрутство.

Зазначене узгоджується з правовою позицію Верховного Суду висловлену у постанові від 29.01.2021 у справі № 927/569/19.

Колегія зауважує, що приписи ч. 2 ст. 34 КзПБ, відповідно до яких до заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень, стосується всіх, хто звертається з ініціативою банкротства боржника, і тільки коли боржник сам ініціатор справи про банкрутство на нього додатково покладається обов`язок наявність у майна, достатнього для покриття судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи з заявою про порушення справи про банкрутство звернувся директор ТОВ "СЕТЕЛС ТОРГ".

Водночас, можливість покриття боржником судових витрат у даній справі про банкрутство судом не досліджувалась.

Колегія зауважує, що оскільки виконання приписів ч. 5 ст. 34 КзПБ це насамперед гарантія отримання арбітражним керуючим винагороди, Бова Д.В. після призначення її розпорядником майна та з`ясувавши, що боржник не виконав передбаченні вказаною статтею умови, повинна була оскаржити ухвалу місцевого суду, якою заява боржника була прийнята судом, в апеляційному порядку, оскільки це порушує, крім іншого, саме її право на оплату праці.

Як вбачається з матеріалів справи, арбітражний керуючий Бова Д.В. не зверталася до апеляційного суду щодо оскарження ухвали місцевого суду про відкриття провадження у справі про банкрутство, у зв`язку з невідповідністю заяви боржника чинному законодавству.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув.

Також колегія суддів, зазначає, що у звіті ліквідатора зазначено, що арбітражному керуючому Бовій Д.В. були передані цінності боржника згідно переліку, зазначеного в листі від 15.03.2021 (а.с. 61 Т 2).

В судовому засіданні 20.10.2021 арбітражний керуючий на питання головуючого, які саме цінності боржника були їй передані, вказала, що у звіті міститься описка і жодних цінностей їй не передавалося.

Разом з тим, оскільки матеріали справи не містять листа від 15.03.2021, арбітражний керуючий лише усно вказала на описку, колегія суддів була позбавлена об`єктивної можливості встановити чи передавалися ліквідатору цінності боржника, кошти від реалізації яких можуть бути направленні на оплату праці ліквідатора.

На це також не звернув увагу та не дослідив суд першої інстанції.

Колегія наголошує, що в Кодексі України з процедури банкрутства не визначено, що у разі закінчення внесених заявником/боржником авансованих коштів, або нестворення кредиторами фонду авансування витрат (або, у разі створення такого фонду, - його дострокове повне використання), відсутності коштів та майна у боржника, суд стягує в обов`язковому порядку з кредиторів кошти для сплати арбітражному керуючому винагороди та/або відшкодування понесених ним витрат.

Такий обов`язок виник внаслідок судової практики Верховного Суду викладеної у постановах від 19.04.2018 у справі №265/26-02/14/13-08, від 30.01.2019 № 910/32824/15 та від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, якщо у банкрута відсутні активи, а саме майно, грошові кошти, за рахунок яких можливе було б створення фонду для оплати послуг арбітражного керуючого, а тому у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.

Разом із тим, слід зазначити, що такий обов`язок виникає лише в випадку, якщо ліквідатором реалізовано принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, який закріплено в ст. 65 КзПБ.

Суть такого принципу полягає в тому, що обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення та повернення в ліквідаційну (конкурсну) масу всього майна (майнові права, очікування) боржника.

До складу майна боржника слід віднести такі майнові права, які виникають у зв`язку з визнання угод недійсними в порядку ст. 42 КзПБ, а також зобов`язаннями осіб, які відповідають за зобов`язаннями боржника відповідно до закону або установчих документів боржника, які входять до ліквідаційної маси (ст. 213 ГК України).

До очікувань слід віднести субсидіарну відповідальності третіх осіб, засновників, керівників боржника, та інших осіб, за доведення боржника до банкрутства або з вини цих осіб (ч. 2 ст. 65 КзПБ).

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ліквідаторам у даній справі було реалізовано принцип безсумнівної повноти дій, оскільки звіт ліквідатора (а.с. 57-65 Т2) не містить доказів того, що останнім було досліджено питання щодо можливості притягнення до відповідальності керівників підприємства у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства, також не містить звіт і доказів того, що ліквідатор вжив всіх заходів щодо повернення майна боржника, шляхом звернення до суду з позовами в порядку 42 КзПБ.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та встановивши, що боржник не виконав свого обов`язку щодо наявності майна, достатнього для покриття судових витрат не менше ніж за 170 днів в процедурі розпорядження майном та дванадцять місяців в ліквідаційній процедурі його роботи, ліквідаторам не було дотримано принципу безсумнівної повноти дій, а КзПБ не передбачає обов`язку стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого з кредиторів боржника, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення 54574,00 грн грошової винагороди та витрат ліквідатора з кредитора, а саме,держаного органа ГУ ДПС у Чернігівській області.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ГУ ДПС у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2021 в частині стягнення з Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Бова Дарії Володимирівни 54574,00 грн грошової винагороди та витрат ліквідатора у справі № 927/930/20 підлягає задоволенню, а ухвала Чернігівської області від 29.07.2021 в зазначеній частині підлягає скасуванню, з ухвалення нового рішення про відмову у стягненні з Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Бова Дарії Володимирівни 54574,00 грн грошової винагороди та витрат ліквідатора.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2021 в частині стягнення з Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Бова Дарії Володимирівни 54574,00 грн грошової винагороди та витрат ліквідатора у справі № 927/930/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2021 в частині стягнення з Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Бова Дарії Володимирівни 54574,00 грн грошової винагороди та витрат ліквідатора у справі № 927/930/20 скасувати та ухвалити нове рішення.

3. Відмовити у стягненні з Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Бова Дарії Володимирівни 54574,00 грн грошової винагороди та витрат ліквідатора у справі №927/930/20.

4. Справу №927/930/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді О.С. Копитова

Б.М. Грек

Повний текст складено 25.10.2021