ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.10.2021м. СумиСправа № 920/884/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши матеріали справи № 920/884/21 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

за позовом Акціонерного товариства "Таксомбанк" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30; ),

до відповідача фізичної особи-підприємця Вакуленка Андрія Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

про стягнення 113847 грн 10 коп.,

Установив:

10.08.2021 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Заявою-договором №ID8220296 від 19.06.2020, про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таксомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу"), яка станом на 16.07.2021 становить 113847,10 грн, а саме: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 79859,90 грн; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) - 31948,94 грн; пеня на суму простроченої заборгованості (за період з 15.01.2021 по 15.07.2021) - 2038,26 грн. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача 2270 грн судового збору.

Ухвалою від 16.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/884/21 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті справи.

Копія зазначеної ухвали надіслані на адресу відповідача, зазначену позивачем у позовній заяві: Фізична особа-підприємець Вакуленко Андрій Леонідович , АДРЕСА_1 . Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 20.08.2021 відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи судом, разом з тим ні відзиву на позов з аргументованими запереченнями, ні доказів сплати заборгованості не подав.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання заяв по суті справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та з огляду на приписи частини дев`ятої статті 165 та частини другої статті 178 ГПК України і ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

16.06.2021 фізичною особою-підприємцем Вакуленко Андрієм Леонідовичем (далі - відповідач, позичальник, боржник) із використанням електронного цифрового підпису подана Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» (далі - позивач, банк) анкета-заява про надання кредиту на розвитом бізнесу в сумі 83000 грн строком на 36 місяців на оновлення с/г обладнання, розвиток бізнесу

19.06.2020 між фізичною особою-підприємцем Вакуленко Андрієм Леонідовичем із використанням електронного цифрового підпису та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено Заяву-договір №ID8220296 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») (надалі - Кредитний договір).

Цільове використання кредиту відповідно до п. 1.2. Кредитного договору - на поповнення обігових коштів, придбання основних засобів, рефінансування Кредиту іншого банку.

Відповідно до розділу 2 Кредитного договору «Умови надання кредиту» є наступними: розмір кредиту: 83 000,00 грн. (п. 2.1.); валюта кредиту: гривня (п. 2.2.); розмір процентної ставки за користування кредитом: 48% річних (п.2.3.1); розмір комісійної винагороди: не передбачається (п. 2.3.2.); погашення основного боргу за кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяці, наступного за місяцем укладення договору, числа, в яке було укладено договір (п.2.4.1.); графік погашення кредиту надається у додатку 1 до цього Договору та доступний клієнту у системі «ТАС24 Бізнес» (п. 2.4.4); строк кредиту: 36 місяців з дати укладання Кредитного договору (п. 2.7.); у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобовязань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п.3.3.); цей Договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» та Цінові параметри продукту є Кредитним договором (п.4.1.); цей договір є договором приєднання у визначенні ст. 634 ЦК України (п. 4.2.).

Тобто, відповідно до Заяви-договору від 19.06.2020 про приєднання до Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Правил обслуговування корпоративних клієнтів, клієнт (відповідач) підтвердив свою обізнаність (ознайомленість) та поінформованість щодо запропонованих банком умов надання зазначених банківських послуг (в т.ч. кредитних) та надав відповідну згоду, що засвідчив власним електронно-цифровим підписом 19.06.2020.

Згідно з п. 18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (далі - Правила) при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк «ТАС24/БІЗНЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через веріфікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Таким чином, відповідач, фізична особа-підприємець Вакуленко Андрій Леонідович , ІНФОРМАЦІЯ_2 скористалась своїм правом та на підставі Закону України «Про електронні довірчі послуги» вчинив правочин, підписавши Заяву-договір №ID8220296 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») електронним цифровим підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату, сформованого на сайті https://czo.gov.ua/ та відображенням ЕЦП на самому Договорі.

Кошти за Договором відповідачем було отримано у передбачений Кредитним договором спосіб - шляхом перерахування на відповідний рахунок, зазначений в Кредитному договорі (п. 1.2), що підтверджується відповідною Випискою, доданою до позовної заяви, отже позивач, як кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

16.04.2021 банком на адресу позичальника було направлено повідомлення-вимогу № 6435/70.2. від 12.04.2021, в якій позивач повідомив відповідача, що у в`язку із тривалим невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, банк вимагає достроково повністю повернути кредит в настуа/пній сумі, що станом на 12.04.2021 склала: 71707,33 грн основного боргу; 2555,52 грн строкової заборгованості за процентами; 8152,57 грн простроченого боргу; 19277,95 грн простроченої заборгованості за процентами; 706,87 грн штрафних санкцій.

Разом із тим, умови вищезазначеного Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (зокрема Графіком погашення кредиту) строки не повернуті, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач наголошує, що право на дострокове стягнення передбачено умовами Кредитного договору, зокрема в п. 4.2.1. зазначено, що умови цього Договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору в цілому.

Згідно з п. 18.2.23.8. Правил банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань клієнтом за цим Договором, має право вимагати дострокового повернення суми Кредиту, сплати процентів та винагород, право банку на отримання яких передбачено цим Договором, при настанні умов, передбачених п. 18.2.2.2.5 цього Договору, або порушення клієнтом вимог у частині цільового використання кредитних коштів.

Відповідно до п. 18.2.2.2.5 Правил, клієнт доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті Кредиту для виконання зобов`язань з погашення Кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з Заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках клієнта суми коштів достатньої для оплати чергового платежу за Кредитом, клієнт доручає банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

Тобто, наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору має наслідком виникнення у Банку права вимагати дострокового повернення суми Кредиту, що також передбачено нормами ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору та виписок по особовому рахунку станом на 16.07.2021, заборгованість позичальника за Кредитним договором №ID8220296 від 19.06.2020, склала 113847,10 грн, а саме: 79859,90 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 31948,94 грн заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені); 2038,26 грн. пеня на суму простроченої заборгованості (за період з 15.01.2021 по 15.07.2021).

Згідно з приписами Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Всупереч умов договору та приписів законодавства відповідач не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін і не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов. визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання та сплата неустойки.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною першою статті 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом частин першої та третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини шостої статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною шостою статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на 16.07.2021, заборгованість позичальника за Кредитним договором №ID8220296 від 19.06.2020, склала 113847,10 грн, а саме: 79859,90 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 31948,94 грн заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені); 2038,26 грн. пеня на суму простроченої заборгованості (за період з 15.01.2021 по 15.07.2021).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем умов Кредитного договору та право банку достроково стягнути заборгованість за Кредитним договором у випадку тривалого невиконання відповідачем умов Кредитного договору, належних доказів повернення кредиту у заявленому позивачем розмірі та погашення процентів за його користування відповідачем не надано, борг перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, а його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ФОП Вакуленка А.Л. 79859,90 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 31948,94 грн заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені); 2038,26 грн. пеня на суму простроченої заборгованості (за період з 15.01.2021 по 15.07.2021) є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат у даній справі, слід зазначити, що статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 129 ГПК України, позивачу за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню 2270,00 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 185, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця Вакуленка Андрія Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Таксомбанк" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30; ) заборгованість за Заявою-договором №ID8220296 від 19.06.2020 в розмірі 113847,10 грн (сто тринадцять тисяч вісімсот сорок сім грн 10 коп.), а саме: 79859,90 грн (сімдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять грн 90 коп.) заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. простроченої); 31948,94 грн (тридцять одна тисяча дев`ятсот сорок вісім грн 94 коп.) заборгованості по відсоткам (в т.ч. простроченої); 2038,26 грн (дві тисячі тридцять вісім грн 26 коп.) пені на суму простроченої заборгованості за період з 15.01.2021 по 15.07.2021, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.).

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 28.10.2021.

Суддя В.Л. Котельницька