УХВАЛА
26 жовтня 2021 року
м. Київ
Справа № 911/286/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.
розглянувши матеріали касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1
на постанову Північного апеляційного господарського суду
від 30.08.2021
та на рішення Господарського суду Київської області
від 29.03.2021
у справі № 911/286/20
за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України
до Військової частини НОМЕР_1
про стягнення 100 000,00 грн.,
ВСТАНОВИВ:
05.10.2021 Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою від 04.10.2021 № 1/1/60/610 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 та на рішення Господарського суду Київської області від 29.03.2021 у справі № 911/286/20, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Військова частина НОМЕР_1 у справі № 911/286/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Білоуса В.В., судді Погребняка В.Я., судді Васьковського О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 13.10.2021.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 911/286/20 за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2021 № 1/1/60/610 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 та на рішення Господарського суду Київської області від 29.03.2021, виходячи з наступного.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
У пункті 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2102,00 грн., а тому сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 210 200,00 грн.
Предметом позову у справі № 911/286/20 є стягнення збитків у розмірі 100 000,00 грн, що становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн станом на 2020 рік), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України ця справа є малозначною.
У касаційній скарзі від 04.10.2021 № 1/1/60/610 та у додатках до касаційної скарги скаржником не наведено обґрунтування наявності випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, для касаційного оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 та рішення Господарського суду Київської області від 29.03.2021 у справі № 911/286/20, а тому, виходячи із вимог п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, постанова Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 та на рішення Господарського суду Київської області від 29.03.2021 у справі № 911/286/20 не підлягають касаційному оскарженню.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" [рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57)].
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
З урахуванням наведеного, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 911/286/20 за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2021 № 1/1/60/610 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 та на рішення Господарського суду Київської області від 29.03.2021 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 163, 234, 235, пунктом 2 частини 3 статті 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 911/286/20 за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2021 № 1/1/60/610 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 та на рішення Господарського суду Київської області від 29.03.2021.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді О.В. Васьковський

В.Я. Погребняк