УХВАЛА

25 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 916/456/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісагіс"

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у справі

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісагіс",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Комплекс-Люкс", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання припиненим права іпотеки та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 про повернення апеляційної скарги у справі № 916/456/20, подана 07.10.2021 до Верховного Суду.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісагіс", Верховний Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою на підставі частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Як встановлено Верховним Судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 28.05.2021 у справі №916/456/20. Звертаючись із апеляційною скаргою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" не додало доказів сплати судового збору.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" на рішення Господарського суду Одеської області від 28.05.2021 у справі №916/456/20 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" 7-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

02.08.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги скаржник послався на складний майновий стан та відсутність можливості сплатити судовий збір. На підтвердження цього скаржником додано податкову декларацію за перший квартал 2021 року, з якої вбачається, що загальна сума його доходу, який оподатковується, становить 5 000, 00 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" на рішення Господарського суду Одеської області від 28.05.2021 у справі №916/456/20 повернуто без розгляду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції, зокрема, зазначив, що згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" скаржник не належить до категорій осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов у цій справі не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісагіс", звертаючись із касаційною скаргою, вважає, що при постановлені ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права та зазначає, що суд за результатами розгляду клопотання юридичної особи про відстрочення або розстрочення сплати судового збору не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.

Верховний Суд зазначає, що умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати встановлені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

За змістом частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як убачається зі змісту частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", юридична особа дійсно не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Тобто вирішення питання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Разом з тим, вирішуючи питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, обов`язковим є дотримання встановлених цією нормою умов.

Відповідно до висновку, викладеному у пункті 45 Постанови Великої Палати Верховного суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 положення пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю

Оскільки предметом спору у справі № 916/456/20 не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, суд апеляційної інстанцій дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" про відстрочення сплати судового збору.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 про залишення апеляційної скарги без руху була отримана скаржником 20.07.2021, тому останнім днем строку для усунення недоліків апеляційної скарги був 27.07.2021. У межах встановленого строку для усунення недоліків апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" не надало доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" на рішення Господарського суду Одеської області від 28.05.2021 у справі №916/456/20 повернуто без розгляду на підставі частини 2 статті 260, частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржник не усунув недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За змістом частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відтак суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про повернення апеляційної у зв`язку із неусуненням недоліків апеляційної скарги у встановлений строк.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та не впливають на законність оскаржуваного судового рішення. Тому відсутні підстави вважати, що судом апеляційної інстанцій допущено порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга не обґрунтована достатніми доводами та доказами, а в оскаржуваному судовому рішенні правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтею 234 та частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісагіс" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 916/456/20.

2. Матеріали касаційної скарги повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Ісагіс".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак