ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Справа № 924/529/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Савченко Г.І. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з`явився

відповідача: представник Дарченко А.О. - в порядку самопредставництва

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухваленого 11.08.2021 суддею Гладюком Ю.В. у м. Хмельницькому, повний текст складено 11.08.2021 у справі № 924/529/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Валтекс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11.08.2021 у справі № 924/529/21 позов задоволено.

1.2. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Валтекс" 488231,62 грн основного боргу, 8850,94 грн пені, 14719,66 грн інфляційних, 3992,02 грн 3% річних, а також 3868,45 грн судових витрат.

1.3. Судовий збір у розмірі 3868,45 грн, сплачений згідно платіжного доручення від 17.05.21 № 1091, повернуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Валтекс" з державного бюджету України.

1.4. У наданні розстрочення виконання рішення відмовлено.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем не здійснено оплату заборгованості відповідно до договору поставки № 42/10-2020.

2.2. Оскільки позивачем вірно нарахована пеня, інфляційні втрати та 3% річних, судом також задоволено вказану вимогу.

2.3. Відповідачем не наведено обґрунтувань, за яких суд міг би дійти висновку, що рішення суду буде гарантовано виконано в умовах розстрочення, тому суд першої інстанції відмовив відповідачу у наданні розстрочення виконання рішення.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись частково з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.08.2021 у справі № 924/529/21 в частині відмови у розстроченні виконання рішення по стягненню 515794,24 грн на 12 місяців і ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю " Компанія Укрінтек" про розстрочення виконання рішення задовольнити та затвердити графік рівних щомісячних платежів.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у розстроченні виконання рішення.

3.3. Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме, не застосовано норми закону, які підлягали застосуванню; не повно і всебічно оцінено подані відповідачем докази на користь розстрочення виконання рішення.

3.4. У рішенні суду взагалі відсутнє посилання на докази, які долучалися ТОВ "Компанією Укрінтек" на підтвердження наявності виключних обставин, що ускладнюють негайне виконання рішення, а отже судом не було враховано ст. 331 ГПК України та ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження".

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. 27 вересня 2021 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить залишити рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.08.2021 у справі № 924/529/21 без змін; розгляд апеляційної скарги просить здійснювати без участі представника ТОВ "Валтекс".

4.2. 6 жовтня 2021 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла відповідь-заперечення на відзив.

4.3. В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній. Просив рішення в частині відмови у наданні розстрочення виконання рішення скасувати, та прийняти нове рішення, яким надати розстрочку.

4.4. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.08.2021 у справі № 924/529/21, Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 26.10.20 між ТОВ "Валтекс" (позивач/постачальник) та ТОВ "Компанія Укрінтек" (відповідач/покупець) укладено договір поставки № 42/10-2020 за яким постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця продукцію, зазначену у рахунках-фактура (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах договору (а.с. 15-16).

7.2.1 Розрахунок за поставлену продукцію здійснюється у безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника з відстрочкою платежу до 30 календарних днів з моменту здійснення поставки товару (п. 2.2. договору). Датою поставки є дата, вказана у накладній (п. 2.4.).

7.2.2. Згідно п. 3.2. договору за невиконання умов договору сторони мають право пред`явити один одному штрафні санкції у розмірі облікової ставки НБУ, тобто за прострочення оплати або поставки товару стягнути пеню за кожен день прострочення на рівні річної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення.

7.2.3. Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2021 року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 7.1.).

7.2.4. Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

7.3. На підтвердження поставки товару за договором, позивач додав видаткові накладні (постачальник - ТОВ "Валтекс", покупець - ТОВ "Компанія Укрінтек", підстава - договір № 42/10-2020 від 26.10.20): на суму 205009,32 грн, від 18.12.20 № 2423 на суму 52833,24 грн, від 26.01.21 № 90 на суму 72117,54 грн, від 26.01.21 № 91 на суму 175511,04 грн, від 29.01.21 № 119 на суму 1035,18 грн, від 29.01.21 № 120 на суму 2760,49 гривень (а.с. 17-24).

7.4. Вказані накладні у графах "видачу виконав" та "видачу дозволив" підписані позивачем та скріплені його печаткою, у графах "отримав" підписані відповідачем (а накладні №№ 119, 120 також скріплені печаткою відповідача).

7.5. Крім того, у справу додано: довіреності на отримання матеріальних цінностей, видані відповідачем на отримання товару від ТОВ "Валтекс": від 17.12.20 № 296, від 25.01.21 № 18; рахунки на оплату № 3055 від 17.12.20 та № 170 від 27.01.21; банківські виписки з рахунків позивача про часткові оплати за 28.01.21 та 19.03.21; податкова декларація з ПДВ за травень 2021 року, де платником є ТОВ "Компанія Укрінтек".

7.6. 15 березня 2021 року позивачем направлено відповідачу вимогу про оплату боргу від 10.03.21 № 897/03 за договором № 42/10-2020 від 26.10.20. Докази направлення: опис кореспонденції з штампом пошти та відмітками кореспонденції - вимога від 10.03.21, відправника - позивач, адресата - відповідач; поштова накладна від 15.03.21 № 513 (а.с. 31-32).

7.7. За наведених обставин, позивач звернувся до Господарського суду Хмельницької області із позовом, відповідно у якому просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла через неналежне виконання договору № 42/10-2020 від 26.10.20 у розмірі 515794,24 грн, з яких: 488231,62 грн основний борг, 8850,94 грн пеня, 14719,66 грн інфляційні, 3992, 02 грн 3% річних.

7.7.1. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про порушення відповідачем умов договору щодо строків оплати поставленого товару. Позивач же, поставивши обумовлений договором товар, виконав свої обов`язки належним чином. Стягнення пені обумовлено наявність відповідної умови договору про її застосування в разі виникнення прострочення оплати. Нарахування інфляційних та річних здійснено з посиланням на ст. 625 ЦКУ.

7.8. Відповідач у відзиві на позов визнає його у повному обсязі - в сумі 515794,24 грн, однак, просить розстрочити виконання рішення, шляхом здійснення погашення боргу рівними щомісячними платежами по 42982,85 грн, починаючи з липня 2021 року по червень 2022 року (а.с. 67-71).

7.8.1. Обґрунтовуючи дану заяву, відповідач вказував на те, що виникнення боргу зумовлено затримками в оплаті відвантажених товарно-матеріальних цінностей контрагентами відповідача. Також прострочення оплати виникло у зв`язку з затримками бюджетних видатків. Крім того, відповідач просив врахувати наявні надзвичайні події на загальнодержавному рівні - запровадження карантину через розповсюдження коронавірусної хвороби, що негативно вплинуло на обсяги виробництва.

7.8.2. На даний час відповідач перебуває у складному фінансовому становищі, однак, зобов`язаний сплачувати податки, заробітну плату та оренду (несплата останньої призведе до нарахування штрафних санкцій). Також, у відповідача існують кредитні зобов`язання перед банківськими установами, за невчасне виконання яких також будуть застосовані санкції. Отже, стягнення заборгованості за рішенням суду у даній справі одним платежем призведе до збільшення заборгованості відповідача та може спричинити банкрутство товариства.

7.9. За результатами розгляду позовної заяви, місцевим господарським судом ухвалено рішення, яким позов задоволено; підстави задоволення викладено у пунктах 2.1.-2.2. цієї постанови.

7.9.1. За результатами розгляду заявленого у відзиві на позов клопотання про розстрочення виконання рішення, місцевим господарським судом відмовлено у його задоволенні; підстави відмови у наданні розстрочення викладені у пункті 2.3. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, заслухавши пояснення представника сторони, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги в частині скасування рішення суду першої інстанції щодо надання розстрочки виконання рішення, та залишенням в цій частині рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на таке.

8.2. Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

8.3. Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером є господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

8.4. Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

8.5. У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

8.6. Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

8.7. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір поставки, визначивши умови, права та обов`язки сторін, які є обов`язковими для них.

8.8. Згідно ст. 712 Цивільного Кодексу У країни за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

8.9. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

8.10. З матеріалів справи вбачається, що позивач, на виконання укладеного між сторонами договору (договір зазначено в накладних), поставив відповідачу, а відповідач прийняв (сторони зазначені як контрагенти за накладними) товар на загальну суму 509266,80 грн, що підтверджується видатковими накладеними: на суму 205009, 32 грн, від 18.12.20 № 2423 на суму 52833, 24 грн., від 26.01.21 № 90 на суму 72117, 54 грн, від 26.01.21 № 91 на суму 175511,04 грн, від 29.01.21 № 119 на суму 1035, 18 грн, від 29.01.21 № 120 на суму 2760,49 гривень. При цьому, отримання товару відповідачем підтверджується підписом останнього на накладних. Накладні відповідають всім вимогам, які ставляться до первинних бухгалтерських документів (що є доказами здійснення господарської операції), які передбачені Законом "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

8.11. Обов`язок оплати (остаточний розрахунок) за поставлений товар згідно п. 2.2. договору виникає у відповідача з відстрочкою платежу до 30 календарних днів з моменту здійснення поставки. Тобто, враховуючи дати поставок (дати накладних: 18.12.20, 26.01.21, 29.01.21) остаточна оплата всієї вартості товару (за всіма накладними) мала бути здійснена - 28.02.21.

8.12. Проте, як вбачається з матеріалів справи, оплата проведена частково на суму 21035,18 грн, що підтверджується виписками банку за 28.01.21 та 19.03.21 на суми 20000 грн та 1035,18 гривень. Докази оплати в повному обсязі, в зазначені у договорі строки та станом на час вирішення справи у справі відсутні.

8.13. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

8.14. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

8.15. Враховуючи, що строк оплати пропущено (докази повної оплати відсутні), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить (509266,80 грн вартість всього товару мінус 21035,18 грн часткова оплата) = 488231,62 грн.

8.16. За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

8.17. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.18. Таким чином, вимоги в частині стягнення річних і інфляційних, враховуючи документально підтверджене прострочення оплати, відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується розрахунком.

8.19. Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

8.20. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

8.21. Враховуючи вказані законодавчі положення, пеня є договірними способом забезпечення зобов`язання, а тому наявність у договорі п. 3.2., що передбачає застосування пені є підставою для задоволення позову, в частині стягнення останньої. Розмір цих нарахувань підтверджується поданим розрахунком.

8.22. Крім того, відповідачем визнано позов у повному обсязі.

8.22.1. Згідно ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

8.22.2. В силу приписів ч. 1 ст. 191 ГПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

8.22.3. За змістом ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав (матеріалами справи встановлено наявність боргу) ухвалює рішення про задоволення позову.

8.22.4. Господарським судом Хмельницької області було враховано, що визнання позову відповідачем (у тому числі нарахованими сумами пені, інфляційних втрат та 3% річних) у даному випадку не суперечить ні вимогам закону, ні умовам укладеного договору та не порушує права та інтереси інших осіб.

8.23. Щодо оскарження рішення в частині відмови про надання розстрочення виконання рішення суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

8.24. Вирішуючи питання надання розстрочення виконання рішення, суд зазначає таке. Згідно ч. 1 ст. 331 ГПКУ за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

8.25. За ч. 3 вказаної статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

8.26. Суд апеляційної інстанції зазначає, що розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. При цьому, суд враховує, що на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

8.27. Обставини, які є підставами надання розстрочення виконання рішення суду в дійсності мають бути виключними, такими що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

8.27.1. Наведені апелянтом (відповідачем) обґрунтування не можуть оцінюватись судом як виключні, оскільки носять загальний характер, притаманний господарським відносинам взагалі.

8.27.2. Розстрочення - це, перш за все, створення умов для гарантованого виконання рішення суду в умовах розстрочення виплати заявленої до стягнення суми боргу. Тобто, розстрочення має забезпечувати виконання рішення суду.

8.28. Відповідачем як у відзиві на позов так і у апеляційній скарзі не наведено обґрунтувань (конкретних фактів виникнення можливості оплатити борг), за яких суд міг би дійти висновку, що рішення суду буде гарантовано виконано в умовах розстрочення.

Відповідач в загальному зазначив про отримання ним коштів від контрагентів, однак не навів конкретних договорів та сум заборгованості на користь відповідача за відповідними договорами. Такі доводи відповідача не підтверджені доказами.

8.29. Північно-західний апеляційний господарський суд досліджуючи обставини, за яким можливе розстрочення рішення суду зазначає, що відповідач у апеляційній скарзі просив серед іншого, розстрочити виконання рішення та вказував про часткове повернення коштів до 30 вересня 2021 року у розмірі 42982,85 гривень.

8.29.1. Оскільки апеляційна скарга розглядалася у судовому засіданні після 30.09.2021, колегією суддів з`ясовано реальність намірів щодо сплати присудженої суми боргу у декларованій частині.

8.29.2. Проте доказів часткового повернення коштів (до 30 вересня 2021 року у розмірі 42982,85 гривень) до суду апеляційної інстанції надано не було.

8.29.3. Представник апелянта зазначила, що, оскільки не було узгоджено судом графіку розстрочення, відповідно не було і підстав для здійснення оплат, однак запевнила, що сплата буде здійснюватися, як тільки буде затверджений графік такого розстрочення судом.

8.29.4. При цьому представник зазначила, що складний фінансовий стан не надає можливості провести таку оплату одним (єдиним платежем). При цьому складний стан підтверджується ускладненням платежів із контрагентом ДП "Енергоатом". А підтвердження складного фінансового стану (як зазначив позивач у відзиві на апеляційну скаргу) не може бути підтверджено довідкою, оскільки таку довідку може надати власне контрагент.

8.29.5. Розмір коштів на рахунках, що підтверджувався довідками у суді першої інстанції, станом на день розгляду апеляційної скарги не змінився, однак доказів апелянт не надає.

8.31. Інших доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом не подано.

8.32. За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.33. В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

8.33. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

8.34. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.35. Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.36. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції та не можуть бути підставою для їх скасування або зміни.

8.36.1. Відмовляючи у задоволенні клопотання про розстрочення, суд першої інстанції виходив з того, що розстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

8.36.2. При цьому таке право суду має обов`язково враховувати баланс інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

8.37. За таких обставин апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" в частині відмови у розстроченні виконання рішення слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.08.2021 у справі № 924/529/21 в цій частині - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного процесуального рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення - з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. За подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.08.2021 відповідач сплатив судовий збір у розмірі 11605,37 грн - в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. З урахуванням висновків Північно-західного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 серпня 2021 року у справі № 924/529/21 в частині відмови у наданні розстрочки виконання рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 924/529/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "25" жовтня 2021 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.