ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/537/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерне товариство "Укртрансгаз", Кловський узвіз, буд. 9/1, м. Київ, 01021

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" вул. Ленкавського, буд. 20, м. Івано-Франківськ,76010

про стягнення заборгованості в сумі 94 025 грн 94 к.

Представники сторін:

Від відповідача: Сенів О.В., (довіреність від 04.01.21, адвокат )

Від позивача: Гасай М.Б., (адвокат, свідоцтво серія ТР № 000340 від 30.11.2018, довіреність № Др-2-0121 від 04.01.2021)

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" про стягнення 94025,94 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором на транспортування природного газу магістральними газопроводами № /П017 від 01.07.2017 1 зі сплати вартості наданих послуг.

08.06.2021 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін .

23.06.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 24.06.2021 суд постановив клопотання Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін - задовольнити., здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначити на 14.09.2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" надало суду : клопотання про продовження процесуальних строків (вх.10014/21 від 01.07.2021); клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні; клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу;

14.08.2021 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" адресувало суду письмові пояснення ( вх. 14219/21 від 14.08.2021)

01.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" звернулось до суду з клопотанням про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 14.09.2021 суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" (вх.№ 10013/21 від 01.07.2021) про розгляд справи № 909/537/21 за правилами загального позовного провадження та відклав розгляд справи по суті на 26.10.2021.

26.10.2021 позивач АТ "Укртрансгаз" подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів сплати основного боргу відповідно до платіжного доручення № 5460 від 30.08.2021 у розмірі 74821,51грн.

У судовому засіданні представник позивача просить позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності в порядку ч. 3 ст. 267 ЦК України та ч. 5 ст. 315 ГК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", правонаступником якої відповідно до пункту 1.2. статуту є Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", (надалі газотранспортне підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" (надалі - замовник) було укладено договір на транспортування природного газу магістральними газопроводами № /П017 від 01.07.2015 (надалі - договір).

Відповідно до п.11.1 договору передбачено, що договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги - до повного виконання замовником своїх зобов`язань за договором.

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

На виконання умов Договору позивач надав, зокрема, у 2018 та 2019 роках відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами на загальну суму 447 054,53 грн відповідно до наступних актів наданих послуг:

- у січні 2018 року на загальну суму 50 123,78 грн відповідно до актів наданих послуг від 31.01.2018 в обсязі 42,057 тис.куб.м. та в обсязі 2 083,477 тис. куб. м.;

- у лютому 2018 року на загальну суму 53 249,60 грн відповідно до актів наданих послуг від 28.02.2018 в обсязі 2 216,954 тис.куб.м. та в обсязі 41,548 тис.куб.м.;

- у березні 2018 року на загальну суму 34986,99 грн відповідно до актів наданих послуг від 31.03.2018 в обсязі 1,460 тис.куб.м. та обсязі 1 485,889 тис.куб.м;

- у квітні 2018 року на загальну суму 34 037,42 грн відповідно до актів наданих послуг від 30.04.2018 в обсязі 1 327,323 тис.куб.м. та в обсязі 66,080 тис.куб.м.;

- у травні 2018 року на загальну суму 11 209,93 грн відповідно до актів наданих послуг від 31.05.2018 в обсязі 460,878 тис.куб.м. та в обсязі 13,892 тис.куб.м.;

- у червні 2018 року на загальну суму 7 998,63 грн відповідно до актів наданих послуг від 30.06.2018 в обсязі 10,249 тис.куб.м. та в обсязі 328,469 тис.куб.м.;

- у липні 2018 року на загальну суму 7 985,74 грн відповідно до актів наданих послуг від 31.07.2018 в обсязі 14,283 тис.куб.м. та в обсязі 323,352 тис.куб.м;

- у серпні 2018 року на загальну суму 8 010,53 грн відповідно до актів наданих послуг від 31.08.2018 в обсязі 12,096 тис.куб.м. та в обсязі 326,883 тис.куб.м.;

- у вересні 2018 року на загальну суму 8 979,18 грн відповідно до актів наданих послуг від 30.09.2018 в обсязі 367,398 тис.куб.м. та в обсязі 12,687 тис.куб.м.;

- у жовтні 2018 року на загальну суму 13 657,95 грн відповідно до актів наданих послуг від 31.10.2018 в обсязі 565,136 тис.куб.м. та в обсязі 13,737 тис.куб.м.;

- у листопаді 2018 року на загальну суму 31 391,72 грн відповідно до актів наданих послуг від 30.11.2018 в обсязі 33.188 тис.куб.м. та в обсязі 1 297,092 тис.куб.м.;

- у грудні 2018 року на загальну суму 49 661,83 грн відповідно до актів наданих послуг від

31.12.2018 в обсязі 2 064,079 тис.куб.м. та в обсязі 41,843 тис.куб.м.;

- у січні 2019 року на загальну суму 50 653,07 грн відповідно до актів наданих послуг від

31.01.2019 в обсязі 42,085 тис.куб.м. та в обсязі 2 105,949 тис.куб.м.;

- у лютому 2019 року на загальну суму 40 286,65 грн відповідно до актів наданих послуг від 28.02.2019 в обсязі 37,264 тис.куб.м. та в обсязі 1 670,661 тис.куб.м.;

- у березні 2019 року на загальну суму 59 581,78 грн відповідно до актів наданих послуг від 31.03.2019 в обсязі 2 439,650 тис.куб.м. та в обсязі 82,628 тис.куб.м.;

- у квітні 2019 року на загальну суму 15 239,72 грн відповідно до актів наданих послуг від 30.04.2019 року в обсязі 15,268 тис.куб.м. та в обсязі 630,654 тис.куб.м.

Отримавши зазначені акти про надання послуг, відповідач відповідно до п.3.3 Договору зобов`язаний був протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг повернути позивачу один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника, або надати мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. Відповідач повернув акти наданих послуг за лютий, березень, квітень 2019 року листами №767-Сл-1225-0319 від 25.03.2019 року, №757-Сл-1882-0419 від 25.04.2019 року та №767-Сл-2258-0519 від 21.05.2020 року без підписання, мотивуючи це припиненням дії Договору з лютого 2019 року.

10.12.2019 сторонами оформлено та підписано угоду про розірвання Договору, за змістом якої позивач та відповідач дійшли згоди розірвати договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 01.07.2015 №/П017 з 01.05.2019 року.

Згідно п.2 вказаної угоди сторони погодили, що зобов`язання сторін, що виникають із Договору, припиняються, окрім фінансових зобов"язань, що виникли в період дії Договору і сторони не вважать себе пов"язаними будь-якими правами та обов`язками в цій частині.

Пункт 5.5 Договору визначає, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Відповідачем (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позивача на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Пункт 5.6 Договору визначає, що у випадку, якщо Замовник є гарантованим постачальником, то замовник здійснює оплату послуг з транспортування газу в місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідач надані у 2018 та 2019 роках згідно Договору послуги оплатив частково на суму 402 233,02 гри, у зв`яжу з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з оплати вартості наданих за Договором послуг у розмірі 74 821,51 гри, яка на даний звернення позивача до Господарського суду Івано-Франківської області відповідачем не сплачена.

Відповідно до платіжного доручення № 5460 від 30.08.2021 позивач здійснив оплату послуг у розмірі 74821,51грн.

Сторони договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за Договором несуть відповідальність у межах, передбачених законодавством (и. 7.1 Договору).

У разі порушення Замовником строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із Замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 7.3 Договору).

На підставі наведеного, Позивач нарахував Відповідачу пеню за неналежне виконання зобов`язань за Договором у зв`язку з порушенням належного строку оплати актів наданих послуг у розмірі 12 814,15 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання позивач нарахував до сплати пеню у розмірі 12814,15 грн., 3% річних у розмірі 3858,69 грн. та інфляційну складову у розмірі 2531,59 грн.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними газопроводами № /ПО17 від 01.07.2015 у розмірі 74 821,51 грн заборгованості за надані послуги транспортування природного газу, 12 814,15 грн пені, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 3 858,69 грн та інфляційні втрати в сумі 2 531,59 гривень.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, з січня 2018 року по квітень 2019 року надав відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника на загальну суму447054,53 грн., що підтверджується актами приймання передачі послуг

Вказані акти підписані представником відповідача та скріплені печаткою ТОВ "Івано-Франківськгаз" без зауважень та заперечень з січня 2018 по січень 2019 включно . У кожному акті сторонами вказано, що послуги надаються саме на виконання договору № /ПО17 від 01.07.2015.

Акти приймання передачі послуг за лютий, березень, квітень 2019 року на загальну суму 74 821,51грн. відповідачем не підписані.

Відповідно до пункту 5.5. договору, оплата вартості послуг за транспортування природного газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за 10 дні до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

З урахуванням наведених положень договору, строк виконання відповідачем зобов`язань зі сплати вартості наданих послуг є таким, що настав.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем під час розгляду даної справи по суті було сплачено заборгованість у розміріі 74821,51грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5460 від 30.08.2021(копія надана в матеріали справи).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на те, що відповідач під час розгляду справи погасив заборгованість у розмірі 74821,51грн, наявність доказів такої сплати, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині вимог про стягнення74821,51грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив спожиті послуги у встановлені строки.

Вищенаведеним спростовуються твердження відповідача про припинення дії спірного договору 01.05.2019. За таких обставин, у ТОВ "Івано-Франківськгаз збут" утворилась заборгованість перед Акціонерним товариством "Укртрансгаз" зі сплати суми основного боргу у розмірі 74821,51 грн.

А отже, позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення суми основного боргу у розмірі 74821,51 грн. є обґрунтованими.

Пунктом 7.3 договору встановлено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 7.3 договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 12814,15грн. За розрахунком суду, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ становить 12814,15 грн. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є обґрунтованими у розмірі 12814,15 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 3858,69грн. та інфляційну складову у розмірі 2531,59грн.

За розрахунком суду, 3% річних становить 3858,69грн. та інфляційні втрати становлять 2531,59грн. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими .

Відповідач заявив про застосування позовної давності до вимог позивача. Відповідач, посилаючись на правові висновки, викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 920/206/19 та від 23.07.2020 у справі №920/180/19 зазначив, що до спірних правовідносин має бути застосована спеціальна позовна давність, встановлена частиною п`ятою статті 315 Господарського кодексу України.

Відповідно до статей 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Так, частиною п`ятою статті 315 Господарського кодексу України встановлено, що для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Відповідно до статті 1 Господарського кодексу України він визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Виходячи із системного аналізу статті 315 Господарського кодексу України, зазначена норма розміщена в Главі 32 цього Кодексу "Правове регулювання перевезення вантажів", яка включена до Розділу VI "Особливості правового регулювання в окремих галузях господарювання".

Згадана глава розпочинається статтею 306 у частині першій якої визначено, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Частиною третьою статті 306 Господарського кодексу України також закріплено, що перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (частина п`ята статті 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Так, під час розгляду цієї справи судом встановлено, що між сторонами укладений договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П017 від 01.07.2015р.

Враховуючи те, що між сторонами укладений договір на транспортування продукції трубопроводами, за умовами якого здійснюється переміщення продукції виробничо-технічного призначення трубопроводами, то, з огляду на об`єктивні ознаки цієї діяльності, вона підпадає під визначення перевезення вантажів закріплене в статті 306 Господарського кодексу України, а відтак на нього, разом із нормами Цивільного кодексу України, Законів України "Про транспорт", "Про трубопровідний транспорт", "Про ринок природного газу" та інших законодавчих актів поширюються й норми Господарського кодексу України, зокрема, в частині правового регулювання перевезення вантажів, а укладеному договору притаманні риси, у тому числі договору перевезення.

При цьому, позивач у справі є саме перевізником в розумінні вищевказаних положень чинного законодавства.

За таких обставин, до спірних правовідносин мають бути застосовані положення частини п`ятої статті 315 Господарського кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 920/206/19 та від 23.07.2020 у справі №920/180/19.

За змістом статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Враховуючи п. 5.5 договору, строк оплати послуг, наданих у період з лютого 2019року по квітень 2019 року, настав з 20.03.2018 по 20.05.2019.

Відповідно, шестимісячний строк позовної давності для звернення позивач до суду з вимогою про стягнення сум основної заборгованості за надані послуги сплив з 20.09.2018 по 20.11.2019 (в залежності від кінцевої дати строку виконання основного зобов`язання).

Із цим позовом позивач звернувся до суду тільки 26.08.2021, тобто поза межами строку позовної давності.

Відповідно до ч. 4. ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з вимогою стягнення суми основної заборгованості у розмірі 74821,51 грн. поза межами строку позовної давності для звернення до суду з такими вимогами.

Статтею 266 Цивільного кодексу України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Водночас інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19.

А отже, до вимог позивача про стягнення пені, інфляційної складової та 3% річних, нарахованих на суму основної заборгованості у розмірі3858,69 грн., слід також застосувати спеціальний строк позовної давності.

Разом з цим, за змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог про стягнення 12814,15грн. пені інфляційних втрат у розмірі 3858,69 грн. та 3% річних у розмірі 2531,59грн. грн. слід відмовити внаслідок застосування строку позовної давності.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В частині вимог про стягнення 74821,51грн. провадження у справі закрити.

В частині стягнення 12814,15грн. пені, інфляційних втрат у розмірі 3858,69 грн. та 3% річних у розмірі 2531,59грн. - відмовити.

Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 29.10.2021.

Суддя Шкіндер П.А