УХВАЛА

28 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 922/4249/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючий, Кібенко О. Р., Кондратової І. Д.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

на постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Слободін М. М., Гетьман Р. А., Дучал Н. М.

від 12 липня 2021 року

у справі за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Харківська міська рада,

про визнання укладеним договору,

за участю представників:

позивача: Замніус М. В.

відповідача: не з`явилися

третьої особи: Замніус М. В.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" про визнання укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради з дня набрання чинності рішенням суду договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у запропонованій позивачем редакції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту - нежитлових приміщень 5-го поверху №№ 5-1-:-5-26 у літ. "Н-6" під житлові квартири по пр. Московському, 118 у м. Харкові, відповідач не виконав покладеного на нього статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" обов`язку щодо укладення договору про пайову участь і не звернувся до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради з приводу укладення такого договору.

Справа № 922/4249/17 розглядалася господарськими судами неодноразово.

Господарський суд Харківської області рішенням від 26 березня 2020 року, ухваленим за результатами нового розгляду справи № 922/4249/17, позов задовольнив повністю: визнав укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради з дня набрання чинності рішенням суду договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у редакції, викладеній у резолютивній частині зазначеного рішенні суду.

Місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої 28 березня 2017 року Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, є замовником будівельних робіт з реконструкції об`єкту: нежитлових приміщень 5-го поверху № 5-1-:-5-26 в літ. Н-6 під житлові квартири по проспекту Московський, 118 в місті Харкові, реконструкція є одним із видів будівництва, а відповідач як замовник зазначених будівельних робіт в силу положень статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка діяла станом на час прийняття об`єкта містобудування до експлуатації, зобов`язаний взяти пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова та укласти відповідний договір з органом місцевого самоврядування. Однак відповідач, отримавши Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації не уклав договір про пайову участь, ухиляється від виконання обов`язку пайової участі та вжиття заходів щодо його укладання. За висновком суду запропонована позивачем редакція спірного договору відповідає положенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про місцеве самоврядування» та діючого Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, виконаний позивачем розрахунок загальної кошторисної вартості реконструкції об`єкта на дату введення об`єкта в експлуатацію здійснений у відповідності до зазначеного Порядку та є арифметично правильним.

Східний апеляційний господарський суд постановою від 12 липня 2021 року скасував рішення Господарського суду Харківської області від 26 березня 2020 року та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Стягнув з Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" 2 400,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, врахувавши правовий висновок Верховного Суду щодо застосування статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» при вирішенні спору про укладення договору про пайову участь після втрати чинності цієї норми виходив з того, що позовні вимоги у цій справі, які ґрунтуються на нормах статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», мають розглядатися з урахуванням законодавства, яке є чинним на момент ухвалення місцевим господарським судом рішення. Проте станом на момент розгляду цієї справи місцевим господарським судом та ухвалення по суті справи судового рішення стаття 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є нечинною, тобто відсутнє положення закону, яке б зобов`язувало відповідача укласти з позивачем відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, а суд не наділений повноваженнями визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, обов`язковість якого для відповідача законом не передбачена.

Позивач - Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 12 липня 2021 року, а рішення Господарського суду Харківської області від 26 березня 2020 року залишити в силі.

Як на підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції скаржник послався на пункт 1 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначив про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме:

- статтю 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у сукупності із статтею 5 Цивільного кодексу України щодо дії норм права у часі, не врахував висновок Верховного Суду щодо застосування статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у подібних правовідносинах, викладений у постановах від 17 лютого 2021 року у справі № 641/157/16-ц, від 26 червня 2020 року у справі № 922/3049/18, від 29 липня 2020 року у справі № 922/4248/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 641/6714/17, від 16 жовтня 2020 року у справі № 922/3693/18;

- статті 1, 2, 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в частині поширення їх дії на замовників, які здійснюють реконструкцію приміщень, не врахував висновок Верховного Суду щодо застосування цієї норми до правовідносин, в яких була здійснена саме реконструкція, а не капітальний ремонт приміщень, викладений у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 903/539/18, від 05 грудня 2019 року у справі № 922/4250/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 922/3627/18, 26 червня 2020 року у справі № 922/3049/18, від 15 квітня 2019 року у справі № 642/3423/17, від 28 жовтня 2019 у справі № 352/1129/16-ц.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 30 вересня 2021 року поновив Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 12 липня 2021 року (повний текст складено 16 липня 2021 року) у справі № 922/4249/17, відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12 липня 2021 року (повний текст складено 16 липня 2021 року) у справі № 922/4249/17, призначив розгляд касаційної скарги на 28 жовтня 2021 року о 10:15 у приміщенні Касаційного господарського суду.

26 жовтня 2021 року до Верховного Суду від позивача - Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надійшло клопотання про зупинення касаційного провадження за касаційною скаргою позивача у цій справі № 922/4249/17 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справ № 910/6939/20, № 922/3824/17, № 643/21744/19, № 922/3302/18 та № 904/2258/20.

Розглянувши зазначене клопотання, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення зазначеного клопотання з огляду на таке.

Як вбачається, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 16 червня 2021 року у справі № 904/2258/20 за позовом Дніпровської міської ради до Приватного акціонерного товариства "АТП 11263", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради про стягнення 946 634,71 грн збитків передав справу № 904/2258/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав виключної правової проблеми щодо можливості застосування ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо обов`язковості прийняття пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту після втрати чинності цієї норми.

Верховний Суд в ухвалі від 16 червня 2021 року про передачу справи № 904/2258/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду також зазначив про те, що у випадку подання міськими радами позову про визнання відповідних договорів про пайову участь укладеними після 17 жовтня 2019 року (після виключення статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"), такі вимоги позивачів залишаться без задоволення, оскільки на час розгляду справи судом уже відсутня пряма вказівка закону, яка зобов`язувала б замовника (забудовника) укласти з міською радою такий договір, а суд не наділений повноваженнями щодо визнання укладеним договору, обов`язковість укладення якого для відповідача законом не передбачена.

Отже на розгляд Великої Палати Верховного Суду у межах справи № 904/2258/20 винесене питання щодо застосування статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" після втрати чинності цієї норми, яка визначена правовою підставою позову у цій справі № 922/4249/17.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 07 липня 2021 року прийняла справу №904/2258/20 до розгляду та призначила її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на 07 вересня 2021 року.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень станом на 28 жовтня 2021 року - дату судового засідання суду касаційної інстанції з розгляду справи № 922/4249/17 інформація щодо розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 904/2258/20 відсутня.

Крім того Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від ухвалою від 20 липня 2020 року у справі № 910/6939/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебтекс Україна" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", про визнання договору укладеним, визнання протиправними та скасування рішень передав справу № 910/6939/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду підставі частини п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України з огляду на необхідність вирішення виключної правої проблеми та формування єдиної практики, зокрема щодо порядку застосування норм, закріплених в частині другій статті 16 Цивільного кодексу України та статтях 20, 187 Господарського кодексу України в подібних правовідносинах.

Передаючи справу № 910/6939/20 на розгляд Великої Палати Верхового Суду колегія суддів Касаційного господарського суду звернула увагу на неоднозначність практики Верховного Суду при оцінці такого способу захисту як визнання договору укладеним, його правильності та ефективності, зокрема, при співставленні з іншими дотичними способами захисту, у зв`язку з чим вважає, що вирішення виключної правової проблеми допоможе сформувати єдину правозастосовчу практику у вирішенні питання правозастосування норм матеріального права, які мають загальний характер, зокрема, частин другої, третьої статті 16 Цивільного кодексу України, статей 20, 187 Господарського кодексу України. При цьому колегія суддів Касаційного господарського суддів зазначає про те, що при зверненні до суду позивачі обирають різні способи захисту: визнання договору укладеним та зобов`язання укласти договір.

Отже на розгляд Великої Палати Верховного Суду у межах справи № 910/6939/20 винесене питання щодо належності такого способу захисту як визнання договору укладеним.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 14 вересня 2021 року прийняла до розгляду справу № 910/6939/20, призначила її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 16 листопада 2021 року.

Відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному поряду палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що висновки Великої Палати Верховного Суду у справах № 904/2258/20 та № 910/6939/20 матимуть значення для надання правової оцінки належності обраного позивачем у цій справі способу захисту порушеного права та можливості застосування статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо обов`язковості прийняття пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту після втрати чинності цієї норми у цій справі № 922/4249/17 та вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі на підставі пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України до прийняття Великою Палатою Верховного Суду відповідних рішень у справах № 904/2258/20 та № 910/6939/20.

Разом з цим Верховний Суд не вбачає підстав для зупинення касаційного провадження у справі № 922/4249/17 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справ № 922/3824/17, № 922/3302/18, оскільки перегляд судових рішень у справах № 922/3824/17 та № 922/3302/18 Великою Палатою Верховного Суду не здійснюється. Зазначені справи перебувають на розгляді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду та касаційне провадження у цих справах станом на 28 жовтня 2021 року є зупиненим до розгляду Великою Палатою Верховного Суду інших справ.

Крім того Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначає про те, що питання щодо зупинення касаційного провадження у справі № 922/4249/17 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 643/21744/19 буде вирішене після прийняття Великою Палатою Верховного Суду справи № 643/21744/19 до свого розгляду.

Керуючись статтями 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Зупинити касаційне провадження у справі № 922/4249/17 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 904/2258/20 та справи № 910/6939/20.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Баранець

Судді О. Кібенко

І. Кондратова