РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.10.2021Справа № 910/7555/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Набільського Олександра Петровича

до Державного навчального закладу "Київський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою"

про стягнення 68 944,86 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Набільський Олександр Петрович (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного навчального закладу "Київський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" (відповідач) про стягнення 68 944,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором підряду № 29 від 29.09.2016 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за виконані підрядні роботи капітального ремонту теплопункту.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/7555/21 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 905/7555/20 позивач та відповідач повідомлялися належним чином, що підтверджується повернутими на адресу суду повідомленнями про вручення поштових відправлень.

16.06.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем подано до суду відзив на позов, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та зазначив, що договірна ціна, з урахуванням внесених змін, складала 320 175,43 грн., яку відповідачем було сплачено в повному обсязі. Інших додаткових умов до договору не вносилось, договірна ціна не змінювалась та обсяги робот також. Підписані між позивачем та відповідачем акти на додаткові роботи та довідку про вартість виконаних робіт відповідач вважає неналежним доказом, оскільки відповідні документи не містять дати їх підписання. Окрім цього, відповідач заявив про пропуск позивачем строку позовної давності та з цих підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

06.07.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заперечував проти доводів відповідача та з цих підстав просив суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.09.2016 між Державним навчальним закладом "Київський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Набільським Олександром Петровичем було укладено Договір підряду № 29 (Договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання по капітальному ремонту теплопункту «Київського професійного коледжу з посиленою військовою та фізичною підготовкою» за адресою: м. Київ, бул. Т. Шевченко, 27.

23.12.2016 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою сторони внесли зміни до п. 1.2. Договору, виклавши його в наступній редакції: ціна цього договору змінена та становить 320 175,43 грн.

Позивачем було виконано відповідні роботи, передбачені Договором, а відповідачем відповідні роботи були сплачені в повному обсязі в розмірі 320 175,43 грн. і зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Позивач зазначає, що при виконанні робіт виникла необхідність у збільшенні їх об`єму, а тому ним було проведено відповідні додаткові роботи на загальну суму 68 944,86 грн., про що складено та підписано між сторонами акт на додаткові роботи по капітальному ремонту теплопункту «Київського професійного коледжу з посиленою військовою та фізичною підготовкою», акт приймання будівельних робіт та Дефектний акт. Відповідні документи підтверджують, що позивачем виконано, а відповідачем прийнято додаткові роботи. Зазначені документи не мають дати їх підписання, однак мають посилання на те, що ціни визначені станом на 15.03.2017, а тому, за переконанням суду, більш вірогідніше датою їх підписання є 15.03.2017.

Спір між сторонами виник з приводу того, що виконані позивачем додаткові роботи не були сплачені відповідачем, а тому позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Водночас, статтею 174 Господарського кодексу України визначає, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору, який за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З матеріалів справи вбачається, що при виконанні робіт позивачем, виникла необхідність у виконанні додаткових робіт на загальну суму 68 944,86 грн., які були позивачем виконані, а відповідачем прийняті, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Посилання відповідача на ту обставину, що відсутність конкретної дати складання та підписання зазначених документів свідчить про їх неналежність, судом сприймається критично, оскільки відсутність на відповідних документах дати їх складання означає виключно порушення порядку складення первинних документів, та в жодному разі не може означати, що відповідні роботи виконані не були. Тобто, діє принци превалювання сутності над формою. Крім того, у підписаних документах мається посилання на те, що ціни сформовані на 15 березня 2017 року.

Враховуючи викладене, за переконанням суду, відповідач зобов`язаний був оплатити виконані роботи.

Відповідачем у відзиві на позов заявлено про порушення позивачем строку звернення до суду, тобто порушення строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до п. 3.2. Договору замовник оплачує загальну суму робіт після їх виконання та підписання акту прийому-передачі виконаних робіт.

Оскільки більш вірогідною датою підписання Акту № 3 приймання виконаних будівельних робіт є 15.03.2017, у позивача саме з цього часу виникло право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання відповідачем у виді оплати виконаних робіт.

З урахуванням приписів ст. 257 Цивільного кодексу України позовна давність у спірних правовідносинах сплинула 15.03.2020, при цьому позивач звернувся до суду з позовом лише 12.05.2021, тобто із пропуском строку позовної давності.

Згідно ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач до винесення рішення заявив суду про сплив строку позовної давності.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем ані у позовній заяві ані у відповіді на відзив не обґрунтовано причин пропуску ним строку позовної давності, як і не заявлено суду про поновлення такого строку або про визнання причин його порушення поважними.

За таких обставин у позові Фізичної особи-підприємця Набільського Олександра Петровича до Державного навчального закладу "Київський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" слід відмовити у зв`язку із спливом строку позовної давності.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У позові Фізичної особи-підприємця Набільського Олександра Петровича до Державного навчального закладу "Київський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" про стягнення 68 944,86 грн. - відмовити повністю.

2.Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.10.2021.

Суддя С. В. Стасюк