ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" жовтня 2021 р. Cправа № 902/519/21

Суддя Господарського суду Вінницької області О.НЕШИК, при секретарі судового засідання Н.Шаравській, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької області та Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", м.Ужгород

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 137789,22 грн "надмірно сплаченої вартості" поставленого природного газу

за участю:

прокурора: Суходолі М.В. (на підставі службового посвідчення);

представника позивача 2 (Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області): Мільнічук І.О. (повноваження згідно витягу з ЄДРЮОФОП та ГФ);

представники позивача 1 (Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької) та відповідача в судове засідання не з`явилися.

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 24.05.2021 надійшла позовна заява заступника керівника Вінницької обласної прокуратури, подана в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради та Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" 137789,22 грн надмірно сплаченої вартості поставленого природного газу та визнання недійсними додаткових угод.

Ухвалою суду від 31.05.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/519/21, вирішено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 20.07.2021.

25.06.2021 до суду за підписом представника позивача Кучабської В.В. надійшла заява від 23.06.2021 про визнання Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області неналежним позивачем та залишення позову заступника керівника Вінницької обласної прокуратури у справі №902/519/21 без розгляду. Обґрунтовуючи дану вимогу заявник зазначає, що висновок прокурора про бездіяльність Управління, яка зумовила необхідність участі прокурора у даній справі, є передчасним та таким, що не відповідає фактичним обставинам.

12.07.2021 на адресу суду надійшли заперечення прокурора №24-611вих-21 від 07.07.2021 на заяву позивача від 23.06.2021. У вказаних запереченнях прокурор зазначає, що ним належним чином обґрунтовані підстави для представництва та вірно визначені сторони у справі. Одночасно прокурор зазначає, що намір Управління пред`явити позов зобов`язального характеру до Відділу освіти в порядку адміністративного судочинства, не є ефективним способом захисту інтересів держави, оскільки у разі задоволення судом заявлених вимог порушені права держави не будуть відновлені, а безпідставно сплачені кошти не будуть стягнуті.

За наслідками судового засідання, яке відбулося 20.07.2021, судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 05.08.2021 о 12:30 год.

03.08.2021 до суду надійшло клопотання Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області. До клопотання додано копію ухвали суду від 16.07.2021 про відкриття провадження у адміністративній справі №120/8142/21-а за позовом Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької про стягнення 137789,22 грн та копію позовної заяви, що є предметом розгляду у вказаній справі.

За наслідками судового засідання, яке відбулося 05.08.2021 судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті на 05.10.2021 о 12:00 год.

22.09.2021 до суду надійшли пояснення прокурора. У поданих поясненнях прокурор просить суд під час ухвалення рішення у даній справ взяти до уваги висновки Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

18.10.2021 до суду надійшло клопотання Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копії постанови Верховного суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

На визначену дату та час (18.10.2021) в судове засідання з`явилися прокурор та представник Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області.

Представники позивача 1 - Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької області та відповідач в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи електронними повідомленнями (а.с. 41-44, том 2).

Відтак у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи.

Суд зазначає про те, що будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від позивача 1 та відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу і є порушенням приписів статті 42 ГПК України, зокрема, стосовно виявлення поваги до суду та до інших учасників судового процесу; сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Суд враховує, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду справ судом порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України"), а також в організації судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Частиною першою ст.202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд враховує, що неявка позивача 1 та відповідача чи їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи.

Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

18.10.2021 в судовому засіданні судом розглянуто усне клопотання представника позивача 2 - Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про виключення останнього зі складу учасників справи.

В судовому засіданні представник Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області підтримав подане клопотання та просив суд його задоволити.

Прокурор проти поданого клопотання заперечила.

В судовому засіданні (18.10.2021), судом було оголошено про вихід до нарадчої кімнати для розгляду клопотання Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про виключення зі складу учасників.

За наслідками розгляду вказаного усного клопотання представника позивача 2 суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсними додаткових угод №1, №2, №5 до Договору на постачання природного газу №19/136 від 02.01.2019, що укладені між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради та ТОВ "Укртранссервіс-груп".

Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області не є стороною оспорюваних додаткових угод, тому рішення у даній справі не створить для останнього права та обов`язки.

Крім того, законодавством не передбачено право Держаудитслужби на подання позовів про визнання договорів (додаткових угод) недійсними.

Враховуючи, що позов містить вимогу про стягнення надмірно сплачених за Договором грошових сум на користь Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради (і не містить вимоги про стягнення отриманого за договором в дохід держави), суд вважає, що зазначення Держаудитслужби як органу, в особі якого подано позов в інтересах держави, є не вірним.

Разом з тим, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено права суду на виключення позивача зі складу учасників спору та механізму реалізації такого права. Це право є виключним правом прокурора у справі, який реалізує його самостійно, визначаючи компетентний орган, уповноважений на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах та в інтересах якого звертається з позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника позивача 2 - Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про виключення останнього зі складу учасників справи не підлягає задоволенню.

Також судом розглянуто клопотання позивача 2 - Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про залишення без розгляду.

В судовому засіданні представник Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити.

Прокурор проти поданого клопотання заперечила.

В судовому засіданні судом було оголошено про вихід до нарадчої кімнати для розгляду клопотання Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про виключення зі складу учасників.

За наслідками розгляду вказаного клопотання суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

Судом встановлено, що до Вінницького окружного адміністративного суду Північним офісом Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області подано позов до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради про стягнення коштів в сумі 137789,22 грн.

Матеріали справи містять копію позовної заяви, яка є предметом розгляду у адміністративній справі №120/8142/21-а (а.с. 250-260, том 1).

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області зазначає, що за наслідками перевірки Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради, проведеної у період з 07.04.2021 по 21.04.2021 виявлено порушення останнім вимог законодавства про публічні закупівлі, а саме: не призначено заступника голови, секретаря з числа членів комітету та до перевірки не надано протоколу засідання тендерного комітету, згідно якого було б визначено функції кожного члена тендерного комітету; безпідставно внесено зміни до істотних умов договору №19-136 від 02.01.2019, якими збільшено ціну природного газу за 1000 куб.м з урахуванням ПДВ (додаткові угоди від 23.01.2019 за №1, від 28.01.2019 за №2, від 26.09.2019 за №5). У зв`язку з цим Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області направлено Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради вимогу від 24.04.2021 за вих.№260207-14/1913-2021 про усунення виявлених порушень. Однак виявлені порушення залишилися не усунутими. Це й стало причиною звернення до суду з адміністративним позовом.

Недотримання законодавчо визначеного порядку усунення виявлених порушень законодавства про державні закупівлі безпосередньо впливає на права та інтереси сторін спірних угод, оскільки погіршує становище останніх, позбавляє їх можливості врегулювати спірні питання в поза судовому порядку та уникнути додаткових витрат у вигляді судових витрат. Так як, згідно вищезгаданих присів, Управління звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

На думку позивача 1 висновок прокурора про бездіяльність Управління, яка зумовила необхідність участі прокурора у даній справі є передчасним та таким, що не відповідає обставинам у даній справі.

Крім того, у даній справі відсутні передбачені законом виключні підстави звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави, оскільки прокурор не підтвердив правових підстав для представництва та відповідно, не набув процесуального статусу органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (спеціальної процесуальної правоздатності).

В зв`язку з вищевикладеним позивач 1 на підставі ч.4 ст.55 ГПК України просить суд залишити позов прокурора без розгляду.

Судом встановлено, що предметом позову в адміністративній справі №120/8142/21-а є стягнення коштів в сумі 137789,22 грн, які за своєю правовою природою є штрафними санкціями, крім того склад учасників у адміністративній справі №120/8142/21-а відмінний від складу у часників у даній справі.

Згідно ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, крім іншого, якщо дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява. Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги та просила суд позов задоволити.

Представник Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області при вирішенні спору у даній справі поклалась на розсуд суду.

Після закінчення судових дебатів, суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по справі та орієнтовний час повернення - 18.10.2021.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне.

Опрацюванням інформації, оприлюдненої на веб-порталі "ProZorro - публічні закупівлі", встановлено, що Відділом освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької області проведено процедуру закупівлі природного газу у кількості 83 395 м3 за ДК 021:2015: 09120000-6 - "Газове паливо" з очікуваною вартістю 1 251 508,00 грн.

Оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на веб-порталі Уповноваженого органу за №UA-2018-11-28-002163-b. Основним критерієм вибору переможця визначено ціну (100%).

Згідно з реєстром отриманих тендерних пропозицій, на участь в процедурі зазначеної закупівлі подали пропозиції 2 учасника Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" з остаточною ціновою пропозицією 892 161,38 грн та ТОВ "Укртранссервіс - груп" з остаточною ціновою пропозицією 866 474,05 грн.

Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій від 14.12.2018, ураховуючи, що запропонована ціна за необхідний обсяг природного газу найбільш економічно вигідною була у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", останнє визнано переможцем аукціону.

Згідно з протоколом засідання тендерного комітету №11 від 19.12.2018 ТОВ "Укртранссервіс-груп" визнано переможцем процедури закупівлі та направлено Товариству повідомлення про намір укласти договір.

Як слідує, з матеріалів справи 02.01.2019 між Відділом освіти культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс - груп" укладено договір на постачання природного газу №19-136.

Відповідно до п. 3.2. Договору ціна газу за 1000 м3 становить 10390,00 грн з урахуванням ПДВ та тарифу на його транспортування. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 866474,05 грн з урахуванням ПДВ (п.3.5 Договору).

Річний плановий обсяг постачання газу, згідно з додатком № 1 до Договору №19-136, складає 83 395 м3.

Разом з тим, 11.01.2019 до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької області від ТОВ "Укртранссервіс-груп" надійшов лист №115/19 з примірником додаткової угоди №1 про збільшення вартості природного газу на підставі експертного висновку Житомирської ТПП від 10.01.2019 №В-21.

На підставі зазначених документів 23.01.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору №19-136, якою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 10390,00 грн до 11425,00 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги природного газу зменшено з 83395 м3 до 75840 м3. Згідно з п. 5 додаткової угоди №1, її дія поширюється на правовідносини, які виникають між Сторонами з 02.01.2019, тобто з моменту підписання Договору №19-136 (а.с.153, том 1).

28.01.2019 на підставі експертного висновку Житомирської ТПП №В-22 від 11.01.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №2. Зазначеною угодою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 11425,00 грн до 12 565,00 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено з до 68,9593354 м3. Відповідно до п.5 додаткової угоди №2, вона набирає чинності з 02.01.2019 та є невід`ємною частиною Договору №19-136 від 02.01.2019.

Таким чином, за січень 2019, сторонами укладено дві додаткові угоди, якими збільшено ціну на природний газ за 1000 м3. Зазначені додаткові угоди укладені на підставі п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" (чинній, на момент виникнення спірних правовідносин), у зв`язку зі зміною ціни на ринку природного газу України.

Водночас додатковою угодою №5 від 26.09.2019, згідно з якою зменшено ціну газу газ за 1000 м3 до 11 206,00 грн з ПДВ, річний план обсягу постачання залишився без змін - 68,9593354 м3.

В якості підстав заявлених позовних вимог прокурор посилається на те, що за результатами вивчення прокуратурою області стану дотримання вимог чинного законодавства України при закупівлі газового палива для потреб дітей за бюджетні кошти встановлено, що вказані додаткові угоди №1, №2, №5 до Договору на постачання природного газу №19-136 від 02.01.2019, укладені з порушенням вимог ст.3, ч.4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" суперечать інтересам держави, суспільства.

Так, Законом України "Про публічні закупівлі" у ч. 1 ст. 36 (в редакції, чинній на момент укладення Договору) передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та ГК України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

В силу вимог ч.4 ст.36 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі (п.2 ч.4 ст.36 Закону).

У абз. 2 ч.3 ст.6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Разом з тим, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Тобто, не будь-яка довідка чи висновок уповноваженого органу про ціну товару на ринку є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише той документ, який містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Як зазначено прокурором надані ТОВ "Укртранссервіс-груп" до Відділу освіти експертні висновки Житомирської торгово-промислової палати №В-21 від 10.01.2019 та №В-22 від 11.01.2019 мають виключно інформаційний характер, оскільки містять інформацію про середньоринкову вартість на природний газ станом на січень 2019 року, яка становить - 11 900,0 грн з ПДВ за 1000 куб.м та 12 819,0-12 950,0 грн з ПДВ, відповідно.

Надані відповідачем експертні висновки Житомирської торгово-промислової палати не містять аналізу ціни газу порівняно з попередніми періодами, будь-якого іншого підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку в сторону її збільшення у період з 02.01.2019 по 28.01.2019, а тому не є належним документальним обґрунтуванням зміни істотних умов Договору №19-136, а саме ціни в бік її збільшення.

На виконання листа Вінницької обласної прокуратури від 12.03.2021 №24-201 вих-21 та повноважень органу контролю, Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області проведено перевірку закупівлі природного газу Відділом освіти, за результатами якої встановлені порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", які відображені у акті від 21.04.2021 № 07-30/09 (а.с. 50-173, том 1).

Як підтверджується матеріалами справи, відповідачем передано позивачу 2 природний газ за Договором №19-136 в кількості 83,361 тис. куб.м на загальну суму 1003 910,01 грн, згідно актів прийому-передачі природного газу: від 31.01.2019 №248 в кількості 20,208 тис. м3 на суму 253 913,44 грн (за січень 2019); від 01.03.2019 №870 в кількості 15,822 тис. м3 на суму 198 803,38 грн (за лютий 2019); від 02.04.2019 №1144 в кількості 11,078 тис. м3 на суму 139195,02 грн (за березень 2019); від 03.05.2019 №1654 в кількості 2,703 тис. м3 на суму 33 963,18 грн (за квітень 2019); від 05.12.2019 №5152 в кількості 10,960450 м3 на суму 123414,62 грн (за листопад 2019); від 23.12.2019 №6614 в кількості 8,187930 м3 на суму 92196,06 грн (а.с. 67-78, том 1).

Згідно з даними бухгалтерського обліку Відділу освіти протягом 2019 року обсяг спожитого природного газу, за умовами Договору №19-136, становить 79,114639 тис. куб.м на загальну суму 956 096,17 грн, протягом лютого 2020 - 4,246361 тис. куб.м загальною вартістю 47 814,01 грн.

Розрахунки із ТОВ "Укртранссервіс-груп" за спожитий природний газ Відділом освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької області проведені в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

При цьому, Відділом освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької області сплачено вартість постачання природного газу за додатковими угодами №1, №2 до Договору №19-136 на загальну суму 625 875,02 грн з ПДВ (49,811 тис. куб.м х 12 560,0 грн).

Як зазначено прокурором, різниця відповідно до ціни згідно умов Договору №19-136 складає 108 338,73 грн (49,811 тис.куб.м х 10 390,0 грн = 517 535,29 грн) більше, ніж передбачено умовами укладеного за результатами торгів Договору та тендерною пропозицією ТОВ "Укртранссервіс-груп".

Позивачем 1 сплачено, вартість постачання природного газу за додатковою угодою №5 до Договору на загальну суму 378 035,0 грн з ПДВ (33,55 тис. куб.м х 11 258,0 грн), тому різниця відповідно до ціни згідно умов Договору №19-136 складає 29 450,50 грн (33,55 тис.куб.м х 10 390,0 грн = 348 584,5 грн) більше, ніж передбачено умовами укладеного за результатами торгів Договору та тендерною пропозицією ТОВ "Укртранссервіс - груп".

Таким чином, відповідачем безпідставно сплачені бюджетні кошти внаслідок збільшення ціни на газ за додатковими угодами на загальну суму 137 789,22 грн.

З огляду на викладене, прокурор просить визнати недійсними вищевказані додаткові угоди та стягнути з відповідача безпідставно сплачені бюджетні кошти внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 137789,22 грн.

З врахуванням встановлених обставин, судом надано правову оцінку спірним правовідносинам.

Відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 4, 5 ст.656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі" (Закон).

Вказаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.36 Закону).

За приписами частини 4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. У абзаці 2 частини 3 ст.6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме за пунктом 2 частини 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму Договору.

Зі змісту укладених між Відділом освіти, культури молоді та спору Краснопільської сільської ради Вінницької області та ТОВ "Укртранссервіс-груп" додаткових угод №1, №2, №5 до Договору слідує, що вказаними додатковими угодами збільшено ціну на природний газ в межах 10% кожного разу по кожній окремій угоді, та відповідно, зменшено кількість природного газу, за рахунок чого дотримано загальну ціну Договору.

Як підтверджується матеріалами справи підставою збільшення ціни на природний газ згідно укладених додаткових угод є листи відповідача з доданими експертними висновками Житомирської ТПП.

Відповідно до роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" №3302-05/11398-07 від 07.04.2015 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Згідно з підпунктом 57 пункту 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 за №459, вказане Міністерство надає роз`яснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель.

Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожного разу сторони мають право збільшити ціну за одиницю товару не більше, ніж на 10% з урахуванням попередніх змін, однак у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Так, підставою для укладення додаткової угоди №1 від 23.01.2019 був експертний висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-21 від 10.01.2019, додаткової угоди №2 від 28.01.2019 - експертний висновком Житомирської торгово-промислової палати №В-22 від 11.01.2019.

У роз`ясненні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" №3302-05/11398-07 від 07.04.2015 зазначено, що відповідно до Положення про Державну службу статистики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №481 від 23.09.2014, Держстат України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, одним з основних завдань якого є реалізація державної політики у сфері статистики. Держстат України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема організовує і проводить статистичні спостереження за соціально-економічними та демографічними явищами і процесами, екологічною ситуацією в Україні та її регіонах шляхом збирання форм державної статистичної звітності та проведення спеціально організованих статистичних спостережень.

Утім перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.

У абз.2 ч.3 ст.6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме за п.2 ч.4 зазначеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Аналогічно, роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №3302-05/11398-07 від 07.04.2015 та №3302-06/34307-06 від 27.10.2016, передбачають, що існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Тобто відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Крім цього, у постанові Верховного суду від 12.02.2020 у справі №913/166/19 зазначено, що незважаючи на те, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Разом з тим, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Тому надані ТОВ "Укртранссервіс-груп" до Відділу освіти експертні висновки Житомирської торгово-промислової палати від 10.01.2019 за №В-21 та від 11.01.2019 за №В-22 мають виключно інформаційний характер, оскільки містять інформацію про середньоринкову вартість на природний газ станом на січень 2019, яка становить - 11 900,0 грн з ПДВ за 1000 куб.м та 12 819,0-12 950,0 грн з ПДВ, відповідно та не містять аналізу ціни газу порівняно з попередніми періодами, будь-якого іншого підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку в сторону її збільшення у період з 02.01.2019 по 28.01.2019, а тому не є належним документальним обґрунтуванням зміни істотних умов Договору № 19-136, а саме ціни в бік її збільшення.

Відтак, суд дійшов висновку, що додаткові угоди №1, №2, №5 укладено за відсутності законодавчо визначених підстав, позаяк коливання ціни на природний газ на момент укладення таких угод відповідачем не підтверджено.

За змістом ст.ст. 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК, ст.20 ГК визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст.20 ГК серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсними додаткових угод №1, №2 №5 до Договору на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК як таких, що укладені з порушенням ч.4 ст.36 Закону "Про публічні закупівлі".

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абз.1 ч.2 ст.215 ЦК).

Суд звертає увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент проведення закупівлі) було передбачено, що договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог ч.4 ст.36 цього Закону.

Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц (провадження №14-90цс19) та від 04.06.2019 у справі №916/3156/17 (провадження №12-304гс18).

У якості правової підстави позову прокурором у цій справі зазначено порушення вимог ч.4 ст.36 Закону "Про публічні закупівлі".

З огляду на викладене, суд зазначає, що визнання додаткових угод до договору недійсними не є належним способом захисту прав, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що додаткові угоди №1, №2, №5 до Договору на постачання природного газу №19/136 від 02.01.2019 є нікчемними згідно зі ст. ст.36, 37 Закону "Про публічні закупівлі", і відповідно не породжують жодних правових наслідків для сторін.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги прокурора про визнання недійсними додаткових угод №1, №2, №5 до Договору на постачання природного газу №19/136 від 02.01.2019, укладені між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" не підлягають задоволенню, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

При цьому позовна вимога прокурора про стягнення з відповідача 137789,22 грн розглядається судом як вимога про застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину.

Щодо наявності підстав для стягнення з відповідача 137789,22 грн надмірно сплачених коштів суд зазначає таке.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Системний аналіз положень ст.ст. 11, 177, 202, ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Загальна умова частини першої ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Таким чином, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст.1212 ЦК.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 №6-100цс15, постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 №3-11гс15 та від 24.09.2014 №6-122цс14.

Виключенням є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку з зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ст.12 Закону "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

У ч.2 ст.712 ЦК передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст.669 ЦК визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до ч.1 ст.670 ЦК якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК "Купівля-продаж" і тому як правова підстава такого повернення коштів в сумі 137789,22 грн не може бути застосована ст.1212 ЦК.

Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 137789,22 грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч.1 ст.670 ЦК, а не ст.1212 ЦК. І поставка газу, і його оплата здійснювалися сторонами відповідно до умов укладеного Договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 зроблено висновок, що правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові. Суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом необхідно керуватися при вирішенні спору.

Саме на суд, що розглядає справу покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Суд дійшов висновку, що Відділом освіти культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької області сплачено вартість природного газу за додатковими угодами №1, №2, №5 до Договору №19-136 на загальну суму 137789,22 грн з ПДВ більше, ніж передбачено умовами укладеного за результатами торгів Договору та тендерною пропозицією ТОВ "Укртранссервіс-груп".

Отже, отримана відповідачем оплата у сумі 137789,22 грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч.1 ст.670 ЦК України.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При розгляді справи судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, зокрема про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При винесенні даного рішення суд врахував висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище мотиви, заявлені прокурором позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, при розподілі судових витрат, судом встановлено, що прокурором при зверненні з даним позовом до суду було надмірно сплачено 6915,94 грн судового збору.

Так, прокурором у позовній заяві заявлено три вимоги немайнового характеру та вимогу про стягнення з відповідача коштів в розмірі 137789,22 грн, відтак, судовий збір, який підлягав до сплати позивачем становить 9080 грн, при цьому, в матеріалах справи міститься платіжне доручення №681 від 14.05.2021 про сплату 15995,94 грн судового збору (а.с. 22, том 1).

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

При цьому прокурором не подано клопотання про повернення з Державного бюджету України вказаної суми судового збору, тому при прийнятті рішення у справі питання повернення надмірно сплаченої суми судового збору судом не вирішується, що не позбавляє права останнього заявити дане клопотання після прийняття судового рішення у порядку визначеному ст.7 Законом України "Про судовий збір".

Таким чином, на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн, при цьому витрати на сплату судового збору в сумі 6810,00 грн залишаються за прокурором, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" (вул.Швабська, 53, м.Ужгород, Закарпатська область, 88018, ) на користь Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької області (вул.Центральна, буд.10Е, с.Краснопілка, Вінницька область, 23733, ) кошти в сумі 137 789, 22 грн.

3. У задоволенні позовних вимог про визнання недійсними додаткової угоди №1 від 23.01.2019, №2 від 28.01.2019, №5 від 26.09.2019 до Договору на постачання природного газу №19/136 від 02.01.2019, укладених між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької області (вул.Центральна, 10Е, с.Краснопілка, Вінницька область, 2637333, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" (вул.Швабська, 53, м.Ужгород, Закарпатська область, 88018, ) відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" (вул.Швабська, 53, м.Ужгород, Закарпатська область, 88018, ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул.Монастирська 33, м.Вінниця, 21050, , р/р ІВАN UА0003988 в Державній казначейській службі України у м.Київ, МФО 820172) судовий збір у сумі 2270,00 грн.

5. Судовий збір в сумі 6810,00 грн залишити за прокурором.

6. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник повного судового рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на наступні електронні адреси: прокурора (), позивача 1 - Відділу освіти, культури, молоді та спорту Краснопільської сільської ради Вінницької області (), позивача 2 - Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (, ).

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2021 р.

Суддя Ольга НЕШИК

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - відповідачу (вул.Швабська, 53, м.Ужгород, Закарпатська обл., 88018)