ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/176/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" - Білоус О.Ю., ордер серія АА № 1122197, від 15.07.21;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Співдружність" - Федорко О.О., ордер серія АЕ № 1093183, від 23.09.21;

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2021

по справі №915/176/21

за первісним позовом: Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Співдружність"

про відшкодування збитків у сумі 13 342 164,43 грн. та стягнення коштів у загальній сумі 5 515 617,45 грн. з яких: 4 479 424,80 грн. - пеня та 1 036 192,65 грн. - пеня,

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Співдружність"

до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд",

про визнання договору поставки від 05.08.2020 № 60424946, а також усі додатки та додаткові угоди до нього недійсними,

(суддя місцевого господарського суду: Коваль В.М., дата та місце ухвалення рішення: 01.06.2021, Господарський суд Миколаївської області, м. Миколаїв, вул.Адміральська, 22)

В лютому 2021 року Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" звернулось з позовом до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Співдружність" з вимогою про відшкодування збитків у сумі 13342164 грн. 43 коп. та стягнення коштів у загальній сумі 5515617 грн. 45 коп. з яких: 4479424 грн. 80 коп. - штраф; 1036192 грн. 65 коп. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог ДП з іноземною інвестицією «Сантрейд» посилається на неналежне виконання ТОВ "Агро-Співдружність" зобов`язань за укладеним між сторонами Договором поставки від 05.08.2020 №60424946, а саме, зобов`язань щодо своєчасної поставки соняшника урожаю 2020 року в кількості 2300 метричних тон, внаслідок чого позивач зазнав збитки на різницю суми товару, яку придбав у інших поставників, а також позивачем нарахована пеня та штраф на суму непоставленого товару у порядку п. 7.3.1 Договору.

17.02.2021 року ухвалою Господарського суду Миколаївської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

12.03.2021 ТОВ "Агро-Співдружність" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з зустрічним позовом про визнання договору поставки від 05.08.2020 №60424946, а також усі додатки та додаткові угоди до нього недійсними, з посиланням на те, що у Генерального директора ТОВ "Агро-Співдружність" відсутні повноваження на укладення даного договору поставки.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 29.03.2021 відкрито провадження за зустрічним позовом та об`єднано провадження з первісним позовом у господарській справі № 915/176/21.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.10.2021 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю, зустрічні позовні вимоги задоволено повністю, визнано Договір поставки, а також усіх додатків та додаткових угод до нього, укладений 05.08.2020 між ТОВ "Агро-Співдружність" та ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" за №60424946 недійсними з моменту укладення, стягнуто з ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" на користь ТОВ "Агро-Співдружність" грошові кошти на відшкодування судового збору у розмірі 2270 грн.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що ТОВ "Агро-Співдружність" доведено, що Договір №60424946 від 05.08.2020 року з боку продавця неповноважною особою (за відсутності повноважень), а доводи ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд", що Генеральний директор ТОВ "Агро-Співдружність" на момент укладення мав повноваження не обґрунтовані належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 73, 74 та 77 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначив, що інших доказів щодо встановлення факту укладення Договору №60424946 від 05.08.2020 року між сторонами, а також конклюдентних дій щодо схвалення або погодження оспорюваного договору, матеріали даної справи не містять.

Крім того, в оскакржуваному рішенні вказано, що первісний позов задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовуються невиконанням зобов`язань за договором поставки від 05.08.2020 №60424946 в частині поставки товару за ціною, визначеною договором, у зв`язку з чим позивачем за первісним позовом нараховані штраф, пеня та збитки. Разом з тим, у зв`язку з визнанням цього договору недійсним з моменту укладенння, підстави для задоволення первісного позову відсутні.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ДП з іноземною інвестицією «Сантрейд» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2021 по даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Агро-Співдружність» відмовити повністю, первісний позов ДП з іноземною інвестицією «Сантрейд» задовольнити повністю.

ДП з іноземними інвестиціями «Сантрейд» не погоджується з рішеннням місцевого господарського суду як в частині відмови у задоволенні первісного позову, так і в частині задоволення зустрічного позову та зазначає про наявність підстав для його скасування.

Апелянт вважає, що в оскаржуваному рішенні не було наведено жодних доводів чи мотивів, з яких суд дійшов висновку про підписання договору з боку неуповноваженої особи, а також не надано оцінки жодному доказу у справі та не спростовано жоден аргумент позивача. Судом першої інстанції проігноровано та не надано оцінки доводам позивача щодо належної перевірки повноважень підписантів Договору та підтвердженості наявності повноважень у директора ТОВ «Агро-Співдружність» на підписання значного правочину.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що на підтвердження повноважень підписанта ТОВ «Агро-Співдружність» було надано оригінал протоколу від 13.07.2020, яким надано попередню згоду генеральному директору Товариства на вчинення значних правочинів, сума яких перевищує встановлене в Статуті обмеження. Зважаючи на умови Договору та легітимні очікування ДП «Сантрейд» на добросовісну поведінку контрагента, у скаржника на момент укладання Договору були відсутні об`єктивні причини піддавати протокол від 13.07.2020 будь-якому сумніву.

На думку ДП з іноземною інвестицією «Сантрейд», зміна Статуту та внесення змін до Реєстру напередодні підписання Договору не вплинуло на повноваження Генерального директора щодо підписання Договору поставки, оскільки протоколом від 13.07.2020 було погоджено підписання значних правочинів на загальну суму 1 трильйон гривень.

Апелянт вказує, що подання відповідачем зустрічного позову про недійсність Договору поставки з підстав відсутності у Генерального директора повноважень на його підписання є очевидним проявом суперечливої поведінки та зловживання правом. Дії ТОВ «Агро-Співдружність» відповідають ознакам суперечливої поведінки та є зловживанням правом з метою ухилення від обов`язку виконання Договору, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову.

Також, на думку заявника апеляційної скарги, ТОВ «Агро-Співдружність» не доведено наявність порушення його майнових прав та інтересів, більше того, ТОВ «Агро-Співдружність» навіть не вказує які права та інтереси порушує оспорюваний договір. Тому, вказаний спір щодо недійсності Договору ініційовано виключно з метою ухилення від виконання зобов`язань, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2021 по справі №915/176/21 залишено без руху.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 відкрито апеляційне провадження по справі №915/176/21 за апеляційною скаргою ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2021, призначено розгляд справи №915/176/21 на: 18.10.2021 року о 10-30 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду.

16.09.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" про участь в судовому засіданні по справі №915/176/21, призначеному на 18.10.2021 року о 10-30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 задоволено клопотання ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №915/176/21 поза межами приміщення суду, розгляд справи №915/176/21 за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2021 призначено на 18.10.2021 року о 10-30 год. в режимі відеоконференції

27.09.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Агро-Співдружність» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідач за первісним позовом зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а апеляційна скарга - безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.

У відзиві відповідач за первісним позовом зазначає, що з огляду на загальний розмір вартості товару за Договором поставки, Генеральний директор не мав повноважень на підписання Договору поставки №60424946 від 05.08.2020 без попереднього погодження проекту такого договору Загальними зборами учасників ТОВ «Агро-Співдружність». Скаржник був обізнаний або повинен був, проявивши принаймні розумну обачність, бути обізнаним з положеннями Статуту ТОВ «Агро-Співдружність» та з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо обмеження повноважень виконавчого органу в частині укладання правочинів, сума яких перевищує 1000000 грн., та щодо порядку укладання таких правочинів.

Також у відзиві відповідач вказує, що протокол загальних зборів 19/07-2020 від 13.07.2020 не відповідає положенням Статуту ТОВ «Агро-Співдружність» та не може вважатися таким, що виражає волевиявлення Товаривства на укладення спірного правочину. Крім того, рішенням Господарського суду Херсонської області від 29.12.2020 у справі №923/1292/20 визнано недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Співдружність» від 13.07.2020, затвердженого протоколом №19/07-2020.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи та вимоги, викладені ними письмово.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2020 між ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" (покупець) та ТОВ "Агро-Співдружність" (продавець) укладено договір поставки № 60424946 (надалі - договір).

За умовами договору продавець зобов`язався продати та поставити покупцю товар - соняшник урожаю 2020 року в кількості 2 300 (дві тисячі триста) метричних тон з опціоном +5,0/-5,0 % (п.п. 1.1., 3.1. договору, з урахуванням додаткової угоди).

Пунктом 4.1 Договору поставки встановлено, що базова ціна товару без податку на додану вартість (ПДВ) за цим договором складає 9 737,88 (дев`ять тисяч сімсот тридцять сім гривень 88 копійок) за одну метричну тону. Базова ціна товару з ПДВ за цим договором складає 11 685,46 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень 46 копійок) за одну метричну тону.

Весь об`єм Товару продавець зобов`язався поставити у строк з 15.08.2020 до 20.09.2020 включно (п. 5.2 договору).

Згідно з Додатковою угодою № 60426200 від 13.08.2020 до Договору поставки, Позивач за зустрічним позовом зобов`язується поставити 2300,000 (дві тисячі триста мт 000 кг) метричних тон товару з опціоном +/- 5% за вибором Відповідача за зустрічним позовом.

Окрім того, згідно з Додатковою угодою загальна вартість Товару по цьому Договору поставки складає: без ПДВ 22 397 124,00 грн. (двадцять два мільйони триста дев`яносто сім тисяч сто двадцять чотири гривні 00 коп.), загальна вартість Товару з ПДВ складає 26 876 548,80 (двадцять шість мільйонів вісімсот сімдесят шість тисяч п`ятсот сорок вісім гривень 00 коп.), +/- 5% згідно п. 3.1. Отже, предмет договору поставки перевищує 1 000 000 грн.

Згідно з п. 11.5 договору поставки, цей договір, а також будь-які доповнення, додаткові угоди та інші зміни до цього договору вважатимуться чинними та зобов`язуючими для сторін лише в разі, якщо такі домовленості, зокрема, підписані уповноваженими представниками усіх сторін.

В матеріалах справи наявний протокол Загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Співдружність» від 13.07.2020 за №19/07-2020, в п.2 якого зазначено про надання попередньої згоди на вчинення значних правочинів, за якими вартість майна, робіт, або послуг, що є їх предметом, перевищує 50% вартості чистих активів Товариства станом на кінець кожного календарного кварталу протягом одного року з дати цього рішення, які можуть вчинятись Товариством протягом одного року з дати цього рішення на наступних умовах:

2.1 Згода надається на укладання значних правочинів, які вчинятимуться товариством у ході його поточної господарської діяльності протягом одного року з дня проведення цих Загальних зборів, а саме:

-укладання Товариством правочинів з юридичними особами щодо надання або отримання послуг, передача або отримання в управління будь-яким способом основних фондів (засобів), придбання або відчуження оборотних і необоротних активів;

-укладання Товариством експортних договорів, договорів щодо надання будь-якої застави, договорів поруки, додаткових договорів поруки, дилерських договорів;

-уклади будь-які договори і документи, які можуть укладатися або підписуватися Товариством разом, згідно з/або у зв`язку з вищезазначеними договорами, включаючи, але не обмежуючись цим, усі та будь-які додатки, специфікації, додаткові угоди та договори про внесення змін.

Згідно з п.2.2 вказаного Протоколу гранична сукупна вартість усіх правочинів не повинна перевищувати еквівалент 1 00 (один трильйон) гривень. (т.4 а.с. 109)

Протокол загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Співдружність» №19/07-2020 від 13.07.2020 в нотаріальному порядку засвідчений не був. Вказаний протокол підписано учасниками ТОВ.

Позивач 13.10.2021 звертався з претензією-вимогою за №10-341 до ТОВ "Агро-Співдружність", проте відповідач товар не поставив.

Позивач листом від 11.12.2020 вих. № 10-416 повідомив відповідача про право застосування передбачених договором заходів відповідальності (пені та штрафу) у разі невиконання зобов`язань за договором, а також попередив останнього про вимушене укладення позивачем договорів поставки з іншими продавцями на заміщення недопоставленого Товару та понесення у зв`язку із цим збитків (за рахунок різниці у ціні), які також будуть пред`явлені відповідачу, що підтверджується накладною від 15.12.2020 № 5006. Проте, зазначений лист залишено без відповіді та задоволення.

ДПІІ "Сантрейд" протягом грудня 2020 року та січня 2021 року, уклав ряд договорів поставки на заміщення недопоставленого за укладеним з відповідачем договором Товару.

Внаслідок того, що ціна на соняшник урожаю 2020 року зросла у порівнянні з ціною, яка передбачена у договорі, позивач вважає, що зазнав збитків, докуповуючи об`єм Товару за договором, який не поставив відповідач.

Позивач вказує, що станом на дату звернення до суду, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, товар не поставив, грошові кошти не сплатив, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача:

- 13342164 грн. 43 коп. - збитків;

- 1036192 грн. 65 коп. - пені;

- 4479424 грн. 80 коп. - штрафу.

Як зазначалося раніше, ТОВ "Агро-Співдружність", заперечуючи проти позову, подало зустрічний позов про визнання договору поставки від 05.08.2020 № 60424946, а також усіх додатків та додаткових угод до нього недійсними з моменту укладення.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до положень ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 161 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно зі ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Так, у даній справі Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" звернулось з позовом до Господарського суду Миколаївської області до ТОВ "Агро-Співдружність" з вимогою про відшкодування збитків у сумі 13342164 грн. 43 коп. та стягнення коштів у загальній сумі 5515617 грн. 45 коп. з яких: 4479424 грн. 80 коп. - штраф; 1036192 грн. 65 коп. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог ДП з іноземною інвестицією «Сантрейд» посилається на неналежне виконання ТОВ "Агро-Співдружність" зобов`язань за укладеним між сторонами Договором поставки від 05.08.2020 №60424946, а саме, зобов`язань щодо своєчасної поставки соняшника урожаю 2020 року в кількості 2300 метричних тон, внаслідок чого позивач зазнав збитки на різницю суми товару, яку придбав у інших поставників, а також позивачем нарахована пеня та штраф на суму непоставленого товару у порядку п. 7.3.1 Договору.

В свою чергу ТОВ "Агро-Співдружність" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з зустрічним позовом про визнання Договору поставки від 05.08.2020 №60424946, а також усіх додатків та додаткових угод до нього недійсними, з посиланням на те, що у Генерального директора ТОВ "Агро-Співдружність" відсутні повноваження на укладення даного договору.

З огляду на зазначене, враховуючи предмет і підставу позовних вимог у даній справі, а також з огляду на вимоги зустрічної позовної заяви, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду вважає за необхідне в першу чергу надати оцінку Договору поставки від 05.08.2020 №60424946

Так, згідно з ч. 1 та 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом положень ст. 11, 509, 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язальні правовідносини виникають, у тому числі, з договорів, які мають виконуватися належним чином відповідно до їх умов та вимог законодавства, припинення яких обумовлюється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України)

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно з приписами ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Аналізуючи спірний договір поставки, судова колегія зазначає, що в Преамбулі Договору з боку Постачальника ТОВ «Агро-Співдружність» договір укладається Генеральним директором Тертичко Д.В., що діє на підставі Статуту.

Загальна ціна договору поставки складає 26876548,80 грн. +/- 5% згідно з п.3.1 Договору.

Відповідно до приписів ч.1-3 ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» статут товариства може встановлювати особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини). Рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, приймаються виключно загальними зборами учасників, якщо інше не передбачено статутом товариства. Рішення про надання згоди на вчинення інших значних правочинів, крім зазначених у частині другій цієї статті, приймаються загальними збори учасників, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Таким чином, правочини (договори, угоди, контракти) в тому числі зовнішньоекономічні на відчуження майна товариства сума яких перевищує 1 000 000 грн., що підлягають затвердженню загальними зборами учасників товариства чи на вчинення яких необхідна згода загальних зборів учасників товариства, можуть вчинятися Генеральним директором лише після їх затвердження (надання згоди на їх вчинення) загальними зборами учасників товариства.

В абз.2 п.15.10.9 Статуту Відповідача за первісним позовом зазначено: «Генеральний директор товариства вчиняє правочини від імені товариства. Правочини (договори, угоди, контракти) в тому числі зовнішньоекономічні на відчуження майна товариства сума яких перевищує 1000000,00 грн., що підлягають затвердженню загальними зборами учасників товариства чи на вчинення яких необхідна згода загальних зборів учасників товариства, можуть вчинятися Генеральним директором лише після їх затвердження (надання згоди на їх вчинення) загальними зборами учасників товариства.»

Спірний договір поставки з додатковими угодами є значним правочином в розумінні приписів ст.44 наведеного Закону (особливий порядок надання згоди загальними зборами на укладення правочинів, вартість яких перевищує 1000 000грн.).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що станом на 05.08.2020 року (на момент укладення спірного договору) Генеральним директором ТОВ "Агро-Співдружність" був Тертичко Д.В. з повноваженнями вчиняти дії від юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (укладати договори на відчуження майна товариства до 1 000 000 грн.) та який відповідно до абз. 2 п. 15.10.9 Статуту товариства є особою, уповноваженою на укладання будь-яких угод від імені та в інтересах даного підприємства, які не перевищують 1000000 грн.

Відповідно до п.п. 14 п.15.3.2. Статуту ТОВ «Агро-Співдружність», затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Співдружність» №23/07-2020 від 29.07.2020 до компетенції Загальних зборів учасників належить, зокрема прийняття рішення про відчуження майна Товариства на суму, що перевищує 1000000,00 грн. з обов`язковим погодженням проекту договорів відчуження, за відсутності такого погодження зі сторони вищого органу товариства, угода суперечить вимогам діючого законодавства, що відповідно до ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу Укрраїни, є підставою для визнання такої угоди недійсною. (т.3 а.с.78-88)

Згідно з п.15.7.4. з питань, що зазначені в п.15.3.2. Статуту, окрім пп.12, рішення приймається одностайно (100%). При цьому, підписи учасників у протоколі загальних зборів учасників Товариства з питань, що зазначені в п.15.3.2. Статуту, окрім пп.12, скріплюється печаткою Товариства та мають бути, в обов`язковому порядку засвідчені нотаріально будь-яким з наступних приватних нотаріусів: приватний нотаріус Чернявський Владислав Вікторович Запорізького міського нотаріального округу свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №5584 від 28.02.2005; приватний нотаріус Бугрім Олена Віталіївна Запорізького міського нотаріального округу свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №5978 від 19.10.2005; приватний нотаріус Буцикіна Лілія Олексіївна Запорізького міського нотаріального округу свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №3767 від 26.10.2000.

Таким чином, на час укладення спірного договору поставки статутом відповідача було передбачено порядок прийняття рішень Загальними зборами учасників Товариства, який дотримано при підписанні Договору не було. Також судова колегія звертає увагу, що протокол загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Співдружність» №19/07-2020 від 13.07.2020 в нотаріальному порядку засвідчений не був, як то передбачено як попердньою, так і новою редакцією Статуту Товариства.

За таких обставин, судовою колегією не приймаються до уваги посилання апелянта на протокол загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Співдружність» №19/07-2020 від 13.07.2020, як на підтвердження повноважень підписанта договору з боку відповідача.

Крім того, відповідно до пп. 8 п.14.2 Статуту ТОВ «Агро-Співдружність», що діяла станом на 13.07.2020: до виключної компетенції Зборів належить прийняття рішення про відчуження майна Товариства на суму, що перевищує 500000,00 грн. з обов`язковим погодженням проекту договорів відчуження, за відсутності такого погодження зі сторони вищого органу товариства, угода суперечить вимогам діючого законодавства, що відповідно до ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу Укрраїни, є підставою для визнання такої угоди недійсною.

Відповідно до п.14.3 Статуту ТОВ «Агро-Співдружність», що діяла станом на 13.07.2020: з питань, що зазначені в пунктах 2, 3, 4, 7, 8, 13, 15, 17, рішення приймається у сукупності понад 95% відсотків загальної кількості голосів, з решти питань - простою більшістю голосів учасників Товариства, присутніх на зборах. При цьому підписи учасників в Протоколі Зборів учасників Товариства з питань, що зазначені в пунктах 2, 3, 4, 7, 8, 13, 15, 17, скріплюється окремою печаткою Товариства для заствердження протоколів Зборів учасників та мають бути в обов`язковому порядку засвідчені нотаріально приватним нотаріусом Чернявським Владиславом Вікторовичем Запорізького міського нотаріального округу свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №5584 від 28.02.2005 або приватним нотаріусом Бугрім Оленою Віталіївною Запорізького міського нотаріального округу свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №5978 від 19.10.2005.

Таким чином, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що як попередньою, так і новою редакцією Статуту ТОВ «Агро-Співдружність» встановлювалась спеціальна процедура погодження значних правочинів, зокрема: погоджується конкретний проект значного правочину; підписи учасників в обов`язковому порядку засвідчуються нотаріально, визначеними Статутом нотаріусами.

Також судова колегія звертає увагу, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 29.12.2020 у справі №923/1292/20 визнано недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Агро-Співдружність» від 13.07.2020, затвердженого протоколом №19/07-2020 з моменту його прийняття.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання апелянта на протокол №19/07-2020 від 13.07.2020, як на підтвердження повноважень директора Товариства, є безпідставними.

З огляду на викладене, обов`язковість отримання згоди загальних зборів учасників ТОВ ТОВ «Агро-Співдружність», яка виражається у формі рішення таких загальних зборів, на укладення угод, сума яких перевищує 100000,00 грн, встановлена установчим документом ТОВ «Агро-Співдружність» (Статут), який є обов`язковим для виконання як учасниками, так і відповідними органами товариства.

Наявність згоди загальних зборів учасників товариства свідчить про дотримання встановленого статутом порядку щодо укладення відповідного правочину виконавчим органом товариства і надає цьому правочину відповідної "легітімності". Також є доказом добросовісності, у розумінні пункту 6 статті 3 Цивільного кодексу України, виконавчого органу товариства (певний стандарт поведінки виконавчого органу, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів самої юридичної особи від імені якої діє такий орган). Відсутність відповідного рішення загальних зборів, за наявності укладення такого правочину виконавчим органом товариства, може бути підставою для визнання цього договору недійсним згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.05.2020 у справі №911/1634/19).

Відповідно до ч.3 ст.92 Цивільного кодексу України, у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта щодо вчинення ним всіх необхідних дій стосовно перевірки повноважень Генерального директора відповідача за первісним позовом на час укладання договору шляхом витребування Витягу зі Статуту Товариства та протоколу загальних зборів, з огляду на наступне.

Як вже зазначалося, у преамбулі спірного договору поставки, а також додаткових угод зазначено, що Генеральний директор Тертичко Д.В. діє саме на підставі Статуту.

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента

Зазначена правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 05.05.2020 у справі №911/1634/19, від 27.02.2020 у справі №923/555/19, від 02.10.2019 у справі №910/22198/17, від 02.04.2019 у справі №904/2178/18, від 26.02.2019 у справі №925/1453/16, від 12.06.2018 у справі №927/976/17, від 20.02.2018 у справі №906/100/17.

Отже, ДП з іноземною інвестицією «Сантрейд» належним чином було обізнано (мало бути обізнано) про наявність обмежень генерального директора ТОВ «Агро-Співдружність» і будь-які обставини, які б свідчили про неможливість ознайомлення з положеннями Статуту відповідача - відсутні.

За таких обставин, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що Тертичко Д.В., як директор Товариства, загальними зборами учасників ТОВ "Агро-Співдружність" на укладання договору поставки від 13.08.2020 №60426200 не уповноважувався (загальними зборами учасників не затверджувалась згода на укладення спірного договору).

Крім того, відповідно до ст.241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Таким чином, представництво з перевищенням повноважень не породжує властиві представництву наслідки, тобто не створює діями представника права й обов`язки в іншої особи, від імені якої вчинено правочин.

Приписами ст.241 Цивільного кодексу України встановлений лише один варіант поведінки особи, представник якої вийшов за межі наданих йому повноважень, а саме - схвалення нею цих його дій.

Отже, дії представника в інтересах особи, яку він представляє з перевищенням повноважень, не ґрунтуються на волі особи, в інтересах якої він діяв.

При цьому, при оцінці судом обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 05.05.2020р. у справі №911/1634/19.

Отже, з огляду на надання під час розгляду справи доказів на підтвердження обставин, які свідчать про те, що укладаючи оспорювані правочини, представник (Генеральний директор) ТОВ «Агро-Співдружність» діяв із перевищенням наданих Статутом товариства повноважень, а також приймаючи до уваги, що подальше схвалення таких правочинів в особі компетентного органу товариства, не відбулося, колегія суддів зазначає про наявність підстав для визнання недійсними спірних правочинів.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що інших доказів щодо встановлення факту укладення договору №60424946 від 05.08.2020 року між сторонами, а також конклюдентних дій щодо схвалення або погодження оспорюваного договору, матеріали даної справи не містять, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині не приймаються до уваги.

Враховуючи вищевикладене, а також наявні матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо обґрунтованості зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору договору поставки від 05.08.2020.

Крім того, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи апелянта щодо відсутності права на звернення ТОВ «Агро-Співдружність» з відповідними вимогами про визнання договору поставки недійсним, оскільки вказаний правочин є оспорюваним, ТОВ «Агро-Співдружність» є стороною вказаного правочину, у зв`язку з чим відповідно до вимог чинного законодавства України не позбавлене права звернутись з вимогою про визнання такого правочину недійсним.

Щодо первісного позову ДП з іноземною інвестицією «Сантрейд» до ТОВ «Агро-Співдружність» про стягнення коштів на підставі договору поставки, колегія суддів зазначає наступне.

Так, як зазначалося раніше, ДП «Сантрейд» звернулось до суду з позовом до ТОВ "Агро-Співдружність", з вимогою про відшкодування збитків у сумі 13342164 грн. 43 коп. та стягнення коштів у загальній сумі 5515617 грн. 45 коп. з яких: 4479424 грн. 80 коп. - штраф; 1036192 грн. 65 коп. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог ДП посилається на неналежне виконання ТОВ "Агро-Співдружність" зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки від 05.08.2020 №60424946, а саме, зобов`язань щодо своєчасної поставки соняшнику урожаю 2020 року в кількості 2300 метричних тон (далі-товар), внаслідок чого позивач зазнав збитки на різницю суми товару, яку придбав у інших поставників, а також позивачем нарахована пеня та штраф на суму непоставленого товару у порядку п. 7.3.1 договору.

Відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

З огляду на задоволення позовних вимог ТОВ «Агро-Співдружність» про визнання недійсними договору поставки та додаткових угод до нього, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні первісного позову ДП «Сантрейд». Суд апеляційної інстанції зазначає, що право вимоги Позивача за первісним позовом ґрунтувалось саме на підставі зазначеного договору, який обгрунтовано визнано судом недійсним.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13, ст.74 ГПК України).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Суд апеляційної інстанції зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2021 по справі №915/176/21 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2021 по справі №915/176/21 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2021 по справі №915/176/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2021 по справі №915/176/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.10.2021 року.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош