ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" жовтня 2021 р. Справа № 924/573/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі Шевчук І.А., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до ОСОБА_1 , м. Ізяслав Хмельницької області

про стягнення 40057,24 грн. заборгованості за кредитним договором від 17.12.2012р., з яких 3429,35 грн. заборгованості за кредитом, 10044,89 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 22332,01 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 4250,99 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом

Представники сторін:

позивач: Шпиляєва Н.В. за довіреністю № 6220-К-О від 03.08.21р.

відповідач : не з`явився

ВСТАНОВИВ:

03.06.2021р. до суду надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення 40057,24 грн. заборгованості за кредитним договором від 17.12.2012р., з яких 3429,35 грн. заборгованості за кредитом, 10044,89 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 22332,01 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 4250,99 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.12.2012р. ОСОБА_1 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно цієї заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Таким чином, як заявляє позивач, 17.12.2012р. між АТ КБ "Приватбанк" було укладено кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із заяви та умов.

17.07.2019р. відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак згідно положень ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Станом на 10.05.2021р. за розрахунком позивача заборгованість відповідача становить 40057,24 грн., з яких 3429,35 заборгованості за кредитом, 10044,89 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4250,99 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 22332,01 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою суду від 07.06.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 22.07.2021р. здійснено у справі №924/573/21 перехід зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Клопотання ФОП Олійник І.Д. про витребування із архіву господарського суду Хмельницької області матеріалів господарської справи №924/1/20 задоволено., підготовче судове засідання по справі призначено на 25.08.2021 р. Витребувано із архіву господарського суду Хмельницької області матеріали господарської справи №924/1/20.

Ухвалою суду від 25.08.2021р. підготовче засідання відкладено на 13.09.2021 р.

Ухвалою суду від 13.09.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 924/573/21 до судового розгляду по суті на 27.09.2021р.

Ухвалою суду від 27.09.2021р відкладено розгляд справи по суті на 11.10.2021р.

Ухвалою суду від 11.10.2021р. в судовому засіданні оголошено перерву до 21.10.2021 р.

Відповідач у відзиві на позов просить у задоволенні позову відмовити, посилається на те, що позовні вимоги є безпідставні, необгрунтовані, витяг про Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи Банку, які надані до суду є неналежними та недопустимими доказами та відповідачем не погоджувалися їх умови, які вони містять та протилежно суперечать поданим письмовим доказам АТ КБ «Приватбанк» у справі № 924/1/20 про стягнення заборгованості, де позивач вдруге звертається до відповідача про стягнення боргу за договором від 17.12.2012 року та надає різні за змістом Умови та правила банківських послуг, різні розрахунки по банківському рахунку НОМЕР_1 , різні виписки порахунку. Також відповідачка повідомляє, що не має заборгованості по кредитному ліміту по рахунку НОМЕР_1 , а рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2020 року у справі № 924/1/20 відмовлено у задоволенні стягненні АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитом. У даній справі позивачем ставились вимоги про стягнення 74673,28 грн. заборгованості за кредитним договором від 17.12.2012 року, зокрема по розміру ліміту від 29.01.2014 року, від 18.02.2014 року, від 07.04.2014 року. В свою чергу, у даному позові позивачем по поточному рахунку надана довідка про розміри встановлених кредитних лімітів, яка не відповідає довідці про розміри кредитних лімітів по рахунку, яка міститься у справі № 924/1/20. Посилається також на те, що позивач надає по поточному рахунку різні суми заборгованості кредитних лімітів, відповідно до поданого розрахунку - заборгованість виникла з 07.05.2014 року, залишок простроченої заборгованості визначено станом на 02.07.2014 року що і відображено у розрахунку, яку 10.12.2017 року перенесено сальдо у зв`язку із зміною плану рахунків по виписці з 10.12.2012 року по 10.05.2021р. Крім того, згідно заяви про відкриття поточного рахунку, процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена, у заяві-анкета відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та їх визначеного розміру, умови та правила надання банківських послуг, не містять належного підтвердження, що саме до поданої позивачем редакції Умов та правил надання банківських послуг приєднався відповідач та погодився на умови, які вони містять. При цьому вважає, що позивач додав до матеріалів справи ті умови, які найбільш для позивача вигідні та як зразок подання позивачем різних за змістом Умов та правил надання банківських послуг, відповідач подав наявні у нього Умови та правила надання банківських послуг, які були предметом розгляду у іншій ідентичній справі № 924/1/20 по одному і тому ж періоду проведення розрахунку заборгованості та одному рахунку, а тому наданий витяг позивачем з Умов та правил надання банківських послуг не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), який вносить відповідні зміни в Умови на свою користь. Відображена заборгованість у розрахунку існує з 07.05.2014 року. Про що в графі - залишок простроченої заборгованості станом на 02.07.2014 року вказано сума заборгованості у розмірі 3429,35 грн.

Крім того, відповідач на адресу суду подала заяву про застосування строків позовної давності та просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності, вважає, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності. В обґрунтування посилається на те, що за загальним правилом строк позовної давності встановлений у три роки, жодних умов про збільшення строку позовної давності відповідачка не підписувала, а тому застосування строку позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. За розрахунком заборгованість виникла від 02.05.2014 року, в свою чергу позивач звернувся до суду 17 травня 2021 року, а тому вважає, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, просить в позові відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

17.12.2012р. фізичною особою-підприємцем Олійник Інною Дмитрівною підписано заяву про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 . Підписавши вказану заяву, відповідач погодилась із Умовами і правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті http://privatbank.ua. Підписавши дану заяву, відповідач виразив свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з даною заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 17.12.2012р.

Відповідно до умов зазначеного договору, відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі -Умови).

Відповідно до 3.18.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.18.1.3. Умов - кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до 3.18.1.8 Умов - Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Згідно п.3.18.1.6. Умов Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановленні засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Свої зобов`язання за договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до розділу 3.18.4 Умов, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Порядок розрахунку відсотків:

- за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1 Умов).

- при необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (п.3.18.4.1.2 Умов).

- у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.3 Умов).

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.18.4.1.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.18.4.4 Умов визначено розмір винагороди за використання ліміту, яку позичальник сплачує Банку 1-го числа кожного місяця.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов - Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого «Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до довідки від 17.05.2021р. про розміри встановлених кредитних лімітів, виданої клієнту ОСОБА_1 , розмір ліміту складає: 18.12.2012р. 0 грн., 26.12.2012р. - 4000 грн., 04.02.2013р. - 5000 грн., 04.03.2013р. - 7000,00 грн., 20.05.2013р. 11000,00 грн., 16.10.2013р. 16000,00 грн., 31.01.2014р. 17000,00 грн., 01.03.2014р. 17000,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17.12.2012р., укладеного між АТ КБ „ПриватБанк» клієнтом ОСОБА_1 , станом на 10.05.2021р. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 3429,35 грн.

Як вбачається із банківської виписки з 18.12.2012р. по 10.05.2021р. по рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 вихідний залишок (актив) складав 0,00 грн.

Відповідно до банківської виписки з 18.12.2012р. по 10.05.2021р. по рахунку № НОМЕР_4 ОСОБА_1 вихідний залишок (актив) складав 0,00 грн.

Відповідно до банківської виписки з 18.12.2012р. по 10.05.2021р. по рахунку № НОМЕР_5 ОСОБА_1 вихідний залишок (актив) складав 0,00 грн.

Відповідно до банківської виписки з 18.12.2012р. по 10.05.2021р. по рахунку № НОМЕР_6 ОСОБА_1 вихідний залишок (актив) складав 0,00 грн.

Відповідно до банківської виписки з 18.12.2012р. по 10.05.2021р. по рахунку № НОМЕР_7 ОСОБА_1 вихідний залишок (актив) складав мінус 22332,01 грн.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.07.2019р. внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Олійник Інною Дмитрівною.

Позивач, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору №б/н від 17.12.12р., звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 40057,24 грн., з яких 3429,35 грн. заборгованість за кредитом, 10044,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 22332,01 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 4250,99 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Рішенням господарського суду від 22.06.2020р. у справі №924/1/20 в позові акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ до ОСОБА_1 , м. Ізяслав Хмельницької області про стягнення 74673,28 грн., з яких 8473,95 грн. заборгованості за кредитом, 26766,73 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 39432,60 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором відмовлено, у зв`язку з пропуском трирічного строку позовної давності в частині стягнення заборгованості за кредитом, в іншій частині щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором відмовлено, у зв`язку з тим, що в заяві про відкриття рахунку відсутні умови про сплату процентів та пені за несвоєчасне погашення кредиту.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 28.09.2020р. апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк залишено без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 22.06.2020р. у справі №924/1/20 залишено без змін.

Заслухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши надані сторонами докази та давши їм оцінку в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За приписами ст. 526 ЦК України, з якими кореспондуються положення ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем було надано відповідачу кредитні кошти, внаслідок неповернення яких у відповідача виникла заборгованість в сумі 3429,35 грн. Вказане підтверджується випискою по рахунку відповідача за період з 18.12.2012р. по 10.05.2021р.

Зважаючи, що матеріалами справи підтверджено, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в розмірі 3429,35 грн. в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми коштів.

З приводу заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань, судом враховується правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. по справі №342/180/17.

Так, згідно статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З аналізу зазначених приписів чинного законодавства слідує, що у разі укладення кредитного договору плата за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договором (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як свідчать матеріали справи, в заяві відповідача про відкриття поточного рахунку від 17.12.2012р. процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена.

Крім того, у вищезгаданій заяві відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та їх визначеного розміру.

Обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань, у тому числі їх розміру і порядку нарахування, позивач посилався на Умови та правила надання банківських послуг, які надав суду.

Однак, суд зазначає, що матеріали справи не містять належного підтвердження, що саме до поданої позивачем редакції Умов та правил надання банківських послуг приєднався відповідач та погодився на умови, які вони містять. При цьому, наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг не приймається судом у якості належного доказу, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити відповідні зміни в Умови.

Суд зазначає, що за відсутності в заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені за несвоєчасне погашення кредиту наданий позивачем витяг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Окрім цього, Умови, на які посилається позивач, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, ані щодо будь-яких встановлених ними нових Умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, ані щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені.

З огляду на відсутність доказів, які би свідчили про погодження сторонами в письмовій формі ціни договору, яка встановлена у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності (штрафу, пені), у суду відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині.

Враховуючи вищевикладені висновки та обставини справи, господарський суд зазначає про необґрунтованість заявлених позовних вимог в стягненні процентів за користування кредитними коштами, суми пені.

Суд враховує, що до юрисдикції господарських судів щодо розгляду за пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України у редакції з 15.12.2017р. відносяться спори, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, яку раніше здійснювала зазначена фізична особа, зареєстрована підприємцем.

Аналогічна правова позиція наведена в пункті 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі №338/180/17.

У випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічна правова позиція наведена в пункті 4.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019р. у справі №910/8729/18.

Як вже зазначалось, судом встановлено, що позивачем правомірно заявлено позов до фізичної особи ОСОБА_1 , оскільки тільки 17.07.2019р. відповідачем була припинена господарська діяльність, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, відповідачем було заявлено про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність визначена статтею 257 ЦК України та встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З наведених вище положень законодавства та підстав виникнення та змісту прав та обов`язків сторін у спірних правовідносинах вбачається, що за розрахунком заборгованість виникла від 02.05.2014р., в свою чергу позивач звернувся до суду 17.05.2021р.

У п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Беручи до уваги, що позивач звернувся з позовом до суду 03.06.2021р., а заборгованість нарахована відповідачу станом на 02.07.2014р. (позивачем подано позовну заяву до поштового відділення 31.05.2021р.), суд доходить висновку про пропуск позивачем встановленого законодавством трирічного строку позовної давності.

Виходячи з вищенаведених обставин справи та законодавчих норм, суд доходить висновку про відмову у позові в повному обсязі.

З огляду на відмову в позові, витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74,76, 77-79, 86, 91, 129,210,220, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ до ОСОБА_1 , м. Ізяслав Хмельницької області про стягнення 40057,24 грн. заборгованості за кредитним договором від 17.12.2012р., з яких 3429,35 грн. заборгованість за кредитом, 10044,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 22332,01 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 4250,99 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Рішення підписано 29.10.2021р.

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 4 прим.:

1 - до справи

2,3 - позивачу (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д та 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,50)(реком. з повід.)

4 - відповідачу ( АДРЕСА_1 )(реком. з повід.)