ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021м. ДніпроСправа № 904/4333/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Петриківський рибгосп", смт Петриківка Петриківський район Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці Позивача Дніпропетровська обласна державна адміністрація, м. Дніпро

про зобов`язання вчинити певні дії

Представники:

Від Позивача: Полішко І.О., посвідчення № 1343 від 24.04.2019, головний спеціаліст юридичного відділу

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі-Позивач) 22.04.2021 звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Петриківський рибгосп" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

припинити право постійного користування приватного акціонерного товариства "Петриківський рибгосп" () земельними ділянками з кадастровими номерами :02:001:0606, :03:001:0965, :03:002:0976, :03:001:0963, :01:001:0119, :03:002:0977, :03:002:0975, :03:002:0964 з одночасним припиненням речових прав приватного акціонерного товариства "Петриківський рибгосп" () на вказані земельні ділянки;

витребувати у приватного акціонерного товариства "Петриківський рибгосп" () земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0606, :03:001:0965, :03:002:0976, :03:001:0963, :01:001:0119, :03:002:0977, :03:002:0975, :03:002:0964 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області;

стягнути з приватного акціонерного товариства "Петриківський рибгосп" ()на користь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4540,00 грн.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що Приватне акціонерне товариство "Петриківський рибгосп" використовує земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0606, :03:001:0965, :03:002:0976, :03:001:0963, :01:001:0119, :03:002:0977, :03:002:0975, :03:002:0964, які надані для рибогосподарських потреб, фактично використовуються Відповідачем в супереч їх цільовому призначенню, що є порушенням п. "а" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

27.04.2021 ухвалою суду залишено позовну заяву без руху для усунення Позивачем недоліків позовної заяви.

14.05.2021 ухвалою суду у зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрите провадження у справі та призначено судове засідання по суті на 10.06.2021 о 10:30 год.

В судовому засіданні 10.06.2021 оголошено перерву до 24.06.2021 о 11:00 год.

10.06.2021 ухвалою суду залучено Дніпропетровську обласну державну адміністрацію (49004, м. Дніпро, пр. Олександра Поля.1, ) до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці Позивача.

23.06.2021 Позивач подав уточнену позовну заяву (арк.с. 1-16 Т.3), в якому просить суд: припинити право постійного користування приватного акціонерного товариства ПЕТРИКІВСЬКИИ РИБГОСП () земельними ділянками з кадастровими номерами :02:001:0606, :03:001:0965, :03:002:0976, :03:001:0963, :01:001:0119, :03:002:0977, :03:002:0975, :03:002:0964 з одночасним припиненням речових прав приватного акціонерного товариства ПЕТРИКІВСЬКИИ РИБГОСП (код ЄДРПОУ 30063871) на вказані земельні ділянки;

витребувати у приватного акціонерного товариства ПЕТРИКІВСЬКИИ РИБГОСП () земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0606, :03:001:0965, :03:002:0976, :03:001:0963, :01:001:0119, :03:002:0977, :03:002:0975, :03:002:0964 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області;

стягнути з приватного акціонерного товариства ПЕТРИКІВСЬКИИ РИБГОСП ()на користь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4540,00 грн.

Зазначена заява прийнята судом до розгляду на підставі ст. 46 ГПК України.

29.07.2021 ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів .

В судовому засіданні 28.07.2021 оголошено перерву до 02.09.2021 о 09:30 год.

02.09.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.09.2021 о 09:30год.

В судовому засіданні 16.09.2021 оголошено перерву до 21.09.2021 о 11:30 год.

В судовому засіданні 21.09.2021 оголошено перерву до 12.10.2021 о 14:00 год.

В судовому засіданні 12.10.2021 оголошено перерву до 19.10.2021 о 14:00 год.

В судовому засіданні 19.10.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

01.06.2021 Відповідач подав відзив на позов (арк.с. 74-86 Т.1), в якому вказує про те, що доводи, викладені у позові та Акті перевірки щодо порушень Відповідачем чинного законодавства, що регулює використання та охорону земель, є хибними та спростовуються положеннями чинного законодавства, належними доказами та судовою практикою у аналогічних справах.

До Відзиву на позов Відповідач подав докази (арк..с. 87-250 Т.1, арк..с. 1-209 Т.2):

03.06.2021 канцелярією суду зареєстровано письмові пояснення Третьої особи щодо суті спору (арк.с. 217-220 Т.2), в яких Третя особа зазначає про те, що спірні земельні ділянки є землями водного фонду та відповідно до класифікатора видів цільового призначення земель належать до п. 10.07 для рибогосподарських потреб, що також зазначено у реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав на нерухоме майно. Водночас, з наданих до позовної заяви доказів, а саме витягів державного реєстру речових прав, вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0606, :03:001:0965, :03:002:0976, :03:001:0963, :01:001:0119, :03:002:0977, :03:002:0975, :03:002:0964 належать на праві власності державі в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Крім того, розпорядження землями водного фонду відповідно до Земельного кодексу України (на момент подачі позовної заяви), а саме статті 122, належить до повноважень облдержадміністрації. Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, а саме підпункту 13 пункту 4 на органи держгеокадастру покладено функцію розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством. Відповідно до п. 6 Положення, до повноважень ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області віднесено розпорядження землями сільськогосподарського призначення та здійснення контролю за використанням земель усіх категорій. Про факт нецільового використання спірних земельних ділянок ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області облдержадміністрацію, як власника (розпорядника) даних земель не повідомляло. Таким чином, ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області не є власником (розпорядником) спірних земельних ділянок, а відповідно повноважень, даний орган не має права звертатися до суду в інтересах третіх осіб, а тому у позивача відсутнє право вимоги щодо спірних земельних ділянок.

09.06.2021 Позивач подав відповідь на відзив (арк.с. 224-232 Т.2).

23.06.2021 Відповідач подав заперечення (арк.с. 23-25 Т.3), в яких зазначає про те, що доводи позивача про порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо нецільового використання земельних ділянок та зняття родючого шару ґрунту є безпідставними, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

12.07.2021 Відповідач подав відзив на уточнену позовну заяву (арк.с. 51-53 Т.3), в якому вказує про те, що факт законності провадження відповідачем діяльності із проведення капітального ремонту нагульного ставка №Н9/10, що підтверджується листом Державного агентства водних ресурсів України від 21.12.2017 року №7397/9/11-17, щодо проведення робіт на землях водного фонду, у якому зазначено: Дія Порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 (далі - Порядок), поширюється на випадки проведення днопоглиблювальних робіт, тобто робіт пов`язаних з виробітком або переміщенням ґрунту з метою збільшення природних (проектних) глибин... Враховуючи зазначене та наявність у ПАТ Петриківський рибгосп спеціального дозволу на користування надрами, роботи, пов`язані із капітальним ремонтом гідротехнічних споруд, а також з розчисткою дня водойм, здійснюється в установленому порядку без отримання дозволу на проведення робіт на землях водного фонду. Факт відсутності на земельній ділянці на якій розміщено нагульний ставок№Н9/10 родючого шару ґрунту, що крім іншого також підтверджується даними Робочого проекту розробки Петриківського родовища будівельного піску у Петриківському районі Дніпропетровської області (капітальний ремонт ставку №Н9-10 ПрАТ Петриківський рибгосп від 2014 та 2021 року, у розділі 4.8 якого зазначено: Ґрунтово-рослинний шар у районі розташування кар`єру по видобуванню піску Петриківського родовища відсутній (не сформований), у зв`язку з чим, зняття родючого шару проектом не передбачається. Аналогічні дані містяться на сторінці 8 висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності з Видобування будівельних пісків на Петриківському родовищі Петриківському районі Дніпропетровської області Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №21/01-/1 від 06.11.2020 року, у розділі вплив на ґрунти та геологічне середовище під час провадження планованої діяльності (арк.с. 60-66 Т.3).

09.08.2021 Позивач подав відповідь на відзив (арк.с. 96-101 Т.3), доводи викладені Відповідачем у відзиві на уточнену позовну заяву по справі №904/4333/21 є необґрунтованими та безпідставними, а позовна заява є такою, що підлягає задоволенню.

02.09.2021 канцелярією суду зареєстровано клопотання Відповідача про зобов`язання Позивача надати вичерпні відповіді (арк.с. 110-112 Т.3).

18.09.2021 Позивач подав пояснення відповіді на запитання Відповідача відповідно до ст.90 ГПК України (арк.с. 118-122 Т.3).

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Дніпропетровському дослідно-виробничому об`єднанню рибного господарства, правонаступником якого є ПРАТ «ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСГП», на підставі Державних актів на право користування землею серії Б№009811 від 1979року, серії Б №098124 від 1982 року, серії Б №020459 від 1986 року , виданих виконкомом Царичанської районної ради депутатів трудящих було передано у безстрокове

та безоплатне користування земельні ділянки площею 640,7 га, 714,9 га та 319,1 га. з метою будівництва Петриківського зонального рибопитомника та товарно-рибного господарства, Єлизаветівського рибцеху та Єлизаветівського риб цеху Петриківського зонального рибопитомника та товарного рибного господарства.

Вказаним земельним ділянкам в подальшому присвоєні кадастрові номери: :02:001:0606, :03:001:0965, :03:002:0976, :03:001:0963, :01:001:0119, :03:002:0977, :03:002:0975, :03:002:0964, речові праві зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Відповідачем із зазначенням цільового призначення земельних ділянок: для рибогосподарських потреб.

Основним видом господарської діяльності Відповідача є прісноводне рибництво (аквакультура).

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 05.06.2020 № 789-ДК видало наказ "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, було здійснено державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0606, :03:001:0965, :03:002:0976, :03:001:0963, :01:001:0119, :03:002:0977, :03:002:0975, :03:002:0964.

На виконання зазначеного наказу Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охоронною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охоронною земель у Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах управління з контролю за використанням та охоронною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Рашевським Ю.В. складений Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 789-ДК/730/АП/09/01/-20 від 30.06.2020 (арк.с. 12-16 Т.1)

В акті зазначено, що ПрАТ ПЕТРИКІВСЬКИИ РИБГОСП надані йому в користування земельні ділянки для рибогосподарських потреб не використовує, а фактично використовує для товарного сільськогосподарського виробництва (вирощування сільськогосподарських культур) та видобутку корисних копалин (піску). Також в акті вказується, що за результатами огляду встановлено, що на частині земельної ділянки площею 646,2832 га з кадастровим номером :01:001:0119, здійснено зняття та перенесення ґрунтового покриву без спеціального дозволу. Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області спеціальний дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) не видавався. Таким чином, на частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0119 наданої в користування для рибогосподарських потреб, ПрАТ ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСП проведено роботи пов`язанні із зняттям ґрунтового покриву без спеціального дозволу заволодіння ним, що є порушенням ч.2 ст. 168 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України в зв`язку з використанням земельних ділянок не за цільовим призначенням які перебувають в користуванні ПрАТ Петриківський рибгосп на теперішній час є законні підстави для припинення права користування земельними ділянками за кадастровими номерами :03:002:0975, :03:002:0976, :03:002:0977, :03:001:0963, :03:001:0964, :03:001:0965, :02:001:0606, :01:001:0119.

Також за результатами огляду встановлено, що на частині земельної ділянки площею 646,2832 за кадастровим номером :01:001:0119, здійснено зняття та перенесення фунтового покриву без спеціального дозволу.

У зв`язку з викладеними обставинами Позивач просить припинити права користування зазначеними земельними ділянками за Відповідачем та витребувати їх на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Для вирішення спору у справі необхідно встановити, чи є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області належним Позивачем за заявленими позовними вимогами, чи доводяться факти порушень, які покладені в основу позову, чи відповідає цим порушенням вид відповідальності за позовними вимогами, чи дотримано Позивачем порядок застосування до Відповідача заходів відповідальності тощо.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Конституція України:

Стаття 19. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 19 червня 2003 року № 963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон № 963-IV) визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону № 963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.

При цьому стаття 6 Закону № 963-IV визначає повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; стаття 10 вказаного Закону визначає повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Так, згідно з положеннями статті 6 Закону № 963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

У свою чергу, відповідно до положень статті 10 Закону № 963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;

передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України.

Поряд з цим, згідно з п.1 , підпунктом 251пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів;

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних із порушенням ґрунтового покриву, використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення тощо.

Відповідно до підпунктів 255, 31 п.4, п.5 Положення про Держгеокадастр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 (в редакції, яка діяла на момент подання позову до суду) Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема,

вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону;

розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи;

подає до суду позови про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом, та позови щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

З аналізу наведених правових норм слідує, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором ГУ Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності.

При цьому, порядок проведення перевірки, види та порядок складання документів за наслідками перевірок у даній сфері, як слідує зі змісту статей 9-10 Закону № 963-IV, визначається іншими нормативно-правовими актами.

Фактично можна зробити висновок, що Закон № № 963-IV є правовою основою - визначає основи організації здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, тоді як порядок здійснення державного контролю визначено Законом № 877- V.

Так, порядок та підстави проведення перевірок врегульовані Законом України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 877-V), який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Зі змісту цього Закону вбачається, що його прийняття спрямоване на вдосконалення правових засад організації державного контролю за господарською діяльністю в Україні. Метою є створення єдиного узгодженого правового поля, яким будуть регулюватися порядок проведення контрольних перевірок різних видів фінансово-господарської діяльності суб`єктів господарювання, механізми прийняття рішень та вчинення дій контролюючими органами за наслідками проведення ними згаданих перевірок.

У статті 2 Закону № 877-V визначено сферу його дії.

Дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.

Контроль за додержанням організаторами азартних ігор вимог Закону України "Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор" та ліцензійних умов здійснюється у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор".

Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 41, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

Моніторинг призначених органів з оцінки відповідності і визнаних незалежних організацій здійснюється у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності".

Центральний орган виконавчої влади із забезпечення якості освіти та його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про освіту", виключно вимог статті 3, частин першої, третьої, четвертої, шостої - дванадцятої, чотирнадцятої статті 4, частини четвертої статті 5, частини третьої статті 6, абзацу одинадцятого частини шостої статті 7, частини першої, абзаців першого - дванадцятого, чотирнадцятого частини другої, частини третьої статті 8, частин першої, другої статті 9, абзаців першого - одинадцятого, чотирнадцятого - двадцятого частини першої статті 10, абзаців третього - п`ятого частини першої статті 11, частин першої та четвертої статті 12, статей 19-20 цього Закону.

Аналіз цієї статті дає підстави для висновку про те, що норми цього Закону поширюються на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, при цьому, у частині другій цієї статті зазначено на які відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), дія цього Закону не поширюється, а у частинах третій - восьмій цієї статті зазначено особливості застосування певними контролюючими органами вимог цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Отже, дія Закону № 877-V поширюється на спірні правовідносини.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною щодо подібних правовідносинах у постанові від 16.03.2021 року у справі №817/1155/18.

У зв`язку з викладеним суд погоджуться з аргументами Відповідача про те, що перевірка цільового використанням спірних земельних ділянок має відповідати вимогам Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Посилання Позивача на іншу судову практику Верховного Суду, зокрема: в постановах від 19.09.2019 у справі №806/1723/18, від 09.10.2019 у справі №724/1843/18, від 13.03.2019 у справі №826/11708/17, суд приймає до уваги, однак врахуванню підлягає остання судова практика Верховного Суду, як про це зазначила касаційна інстанція у справі №755/10947/17 (постанова від 30.01.2019).

Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області затверджено наказом Державної слжубти України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, пунктами 30 та 33 якого передбачено, що Головне управління здійснює державний нагляд (контроль) за використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення та вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо припинення права користування земельними ділянками відповідно до закону.

Згідно зі статтею 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідно до ст.142 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі, зокрема, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Слід зазначити, що на момент звернення Позивача до суду стаття 144 Земельного кодексу України встановлювала такий порядок припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства:

1. У разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

2. У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля звертаються до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про про припинення права користування земельною ділянкою.

3. Рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку.

З наведеного випливає, що посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, на момент подання позову до суду не мали повноважень звертатися до суду з позовом щодо припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства.

З 27.05.2021 редакція статті 144 Земельного Кодексу України змінилася на підставі Закону України № 1423-IX від 28.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин». З 27.05.2021 стаття 144 Земельного кодексу України передбачає складення відповідного протоколу про порушення та видачу приписів про усунення порушення державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель. У разі неусунення наслідків порушення земельного законодавства у 30-денний строк подання органом державного контролю за використанням та охороною земель до суду позову про припинення права постійного користування земельною ділянкою.

З урахуванням наведеного слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів дотримання Позивачем встановленого Земельним кодексом України порядку припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства, ані в редакції чинного законодавства на момент звернення до суду, ані після змін у законодавстві, які відбулися під час розгляду справи в суді.

Так, Позивач на момент звернення до суду не мав повноважень на самостійне звернення до суду з позовом про припинення права користування земельними ділянками водного фонду. Також Позивач не надав доказів направлення на адресу Дніпропетровської обласної державної адміністрації, як власника земельних ділянок, відповідного клопотання щодо припинення права користування земельними ділянками відповідно до закону, про що зазначила Третя особа в своїх поясненнях до справи (арк.с.217-220 Т.1). Також Позивач не надав доказів направлення на адресу Відповідача відповідних приписів про усунення порушень або доказів їх вручення, що свідчить про відсутність факту невиконання цих приписів Відповідачем та підстав для застосування правових наслідків цього.

Недотримання порядку, встановленого статтею 144 Земельного кодексу України, унеможливлює задоволення позовних вимог про припинення права користування земельними ділянками в будь-якому випадку, оскільки буде свідчити про позбавлення особи прав на майно у незаконний спосіб.

Також суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача про витребування спірних земельних ділянок не належить до повноважень Позивача, на підставі такого.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (арк.с.40-51 т.1) земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0975, :03:002:0976, :03:002:0977, :03:001:0963, :03:001:0964, :03:001:0965, :02:001:0606, :01:001:011911 є власністю держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яка має право розпоряджатися цими земельними ділянками. Згідно з Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (арк.с.110-155 Т.1) зазначені земельні ділянки належать до земель водного фонду. Водночас, нормативно-правові акти, які регулюють повноваження і компетенцію органів Держгеокадастру, передбачають право останнього розпоряджатися земельними ділянками категорії лише сільськогосподарського призначення.

Таким чином, позовні вимоги про витребування спірних земельних ділянок на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області виходять за межі повноважень Позивача.

Досліджуючи фактичні підстави позову, суд оцінює докази, які надані Позивачем, на предмет їх належності та допустимості. Так, Позивач посилається на результати перевірки, які викладені Позивачем в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою, датованим 30.06.2020 (арк.12-16 Т.1).

Враховуючи положення статті 7 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначений акт перевірки від 30.06.2020 не містить підпису суб`єкта господарювання або запису про його відмову від підписання акту. Отже, акт перевірки не пред`являвся Відповідачеві для вручення та підписання. Крім того, акт перевірки не містить доказів його реєстрації в автоматизованій системі діловодства Позивача «ДОК ПРОФ». Отже, акт перевірки не містить формально усіх необхідних реквізитів для визнання його належним та допустимим доказом.

При розгляді викладених у позові обставин суд керується таким.

Земельний кодекс України:

Стаття 18.Склад земель

1. До земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

2. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

3. Україна за межами її території може мати на праві державної власності земельні ділянки, правовий режим яких визначається законодавством відповідної країни.

Стаття 19. Категорії земель

1. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:а) землі сільськогосподарського призначення;б) землі житлової та громадської забудови;в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

2. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

3. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Стаття 20 (в редакції, яка діяла на момент подачі позову) Встановлення та зміна цільового призначення земельних ділянок

1. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

2. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

3. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

5. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ) затверджено наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23 липня 2010 року № 548, яку розроблена відповідно до Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2008 року № 224. Код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.

КВЦПЗ застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Відповідно до вищевказаної Класифікації землі водного фонду - це землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Видами земель в межах категорії земель водного фонду є землі: для експлуатації та догляду за водними об`єктами; для облаштування та догляду за прибережними захисними смугами, для експлуатації та догляду за смугами відведення; для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами; для догляду за береговими смугами водних шляхів; для сінокосіння; для рибогосподарських потреб; для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей; для проведення науково-дослідних робіт; для будівництва та експлуатації гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд; для будівництва та експлуатації санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів у межах прибережних захисних смуг морів, морських заток і лиманів; для цілей підрозділів 10.01-10.11 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду.

В постанові від 14 липня 2020 року у справі № 916/1998/19 Верховний Суд висловив правову позицію, згідно з якою цільове призначення земельної ділянки відповідно до законодавчо встановлених категорій земель визначається на підставі документації із землеустрою, а порядок використання земельної ділянки в межах певної категорії визначається землекористувачем самостійно, проте з обов`язковим дотриманням містобудівної документації та документації із землеустрою. Зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо). Єдина умова, яку встановлюють положення частини 5 статті 20 ЗК України при самостійному визначені виду використання земельної ділянки її власником/користувачем, є дотримання вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, та необхідність урахування містобудівної документації та документації із землеустрою.

Так, Відповідач вказує на те, що використання ним спірних земельних ділянок відбувалося в межах категорії їхнього цільового призначення - земель водного фонду. Так, він на деяких ділянках змінив вид використання земельних ділянок «для рибогосподарських потреб» на такі види використання: «для експлуатації та догляду за водними об`єктами» - що обумовлено обов`язком літування ставків, у тому числі шляхом здійснення посіву зернових культур на попереднього осушених ложах ставків; «для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами» - що обумовлено проведенням капітального ремонту ставка №9/10 із здійсненням днопоглиблювальних робіт, так як наслідок, добуванням піску з отриманням

усіх передбачених законодавством дозвільних документів та погоджень.

На підтвердження зазначених обставин Відповідачем надано до справи: копію штатного розкладу ПРАТ ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСП, чинного станом на 09.06.2020року; копію наказу про затвердження штатного розкладу ПРАТ ПЕТРИКІВСЬКИЙРИБГОСП, чинного станом на 09.06.2020 року; копію договору зберігання з правом користування №2 від 01.10.2003 року, укладеного відповідачем з ДП УКРРИБА із додатковими угодами, що є невід`ємними частинами такого договору; копію акту приймання-передачі нерухомого майна до договору зберігання з правом користування №2 від 01.10.2003 року, укладеного відповідачем з ДП УКРРИБА; копію рішення Дніпропетровської обласної ради про надання гірничого відводу ПРАТ ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСП №648-31/VI від 27.05.2015 року; копію погодження отримання спеціального дозволу на користування надрами Петриківської райдержадміністрації №2194/11-16 від 19.08.2011 року; копію рішення 23-ї сесії шостого скликання Петриківської районної ради про погодження отримання ПРАТ ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСП спеціального дозволу на користування надрами від 05.12.20212 року; копію рішення десятої сесії шостого скликання Лобойківської сільської ради про погодження клопотання ПРАТ ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСП спеціального дозволу на користування надрами, копію листа ДП УКРРИБА №08-12/4 від 15.01.2015 року про надання дозволу на виконання капітального ремонту гідротехнічних споруд, копію листа Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів №1744/11-14 від 12.08.2014, копію листа Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів №2051/11-13 від 28.10.2013, копію листа ДП Укрриба №08-12/17 від 24.05.2021 року; копію листа Казенного підприємства ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ №01/12-527 від 28.08.2020; копію паспорта рибогосподарської технологічної водойми ставків, що використовується ПРАТ ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСП, розташованих на землях Лобойківської сільської ради за межами с.Лобойківка в петриківському районі Дніпропетровської області, зареєстрованого Держводагентством 05.09.2019 року за №1274, копію протоколу наради з розгляду виконання плану розвитку гірничих робіт Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 09.12.2019року; копія листа Державної комісії України по запасах корисних копалин №128/07/1 від 13.02.2020 року; копія листа Державної комісії України по запасах корисних копалин №270/07/1 від 31.03.2020року; копія протоколу №4974 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 27.11.2019року; копію сертифікату відповідності на пісок річковий від 12.06.2019року; копію листа Державного агентства рибного господарства України №123 від 04.09.2013; копію листа Державного Агентства рибного господарства України №1-6-17/4689-15 від 28.09.2015 року; копію екологічної картки, затвердженої начальником Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області 17.06.2014 року; копію листа Бюджетної установи Методично-технологічний центр з аквакультури №38/01 від 20.04.2016року; копію листа Інституту рибного господарства Національної академії наук України (план заходів №279-05/16 від 23.05.2026 року; копія звіту ПРАТ ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСП до Держстату про посівні площі сільськогосподарських культур; копію Акту про надання гірничого відводу від 27.05.2015 року наданого Дніпропетровською обласною радою; копія Спеціального дозволу на користування надрами №6006 від 16.12.2014 року; копію листа Казенного підприємства ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ Державної служби геології та надр України №01/12-420 від 13.07.2020 року, колпію листа Петриківкької районної державної лікарні ветеринарної медицини від 16.06.23021 №88, копію наказу по підприємству про літування ставків у 2020 році №8/1 від 01.04.2020.

З дослідження зазначених матеріалів судом вбачається, що на спірних земельних ділянках розташовані ставки та гідротехнічні споруди. Під час здійснення своєї господарськї діяльності на спірних земельних ділянках, на підставі наказу по підприємству про літування ставків у 2020 році №8/1 від 01.04.2020 Відповідач здійснює літування ставків.

Літування ставків належить до рибогосподарської меліорації, яка передбачена Законом України «Про аквакультуру».

Зокрема, статтею 18 зазначеного Закону встановлено, що рибогосподарська меліорація водних об`єктів (їх частин), рибогосподарських технологічних водойм здійснюється з метою цілеспрямованого підвищення їх біологічної продуктивності, поліпшення умов існування об`єктів аквакультури, поліпшення їх кількісних та якісних характеристик, регулювання чисельності малоцінних для товарного виробництва гідробіонтів. Рибогосподарська меліорація здійснюється за такими основними напрямами: проведення днопоглиблювальних робіт та/або робіт з видалення донних відкладень; видалення зайвої водної рослинності; вселення об`єктів аквакультури, створення штучних донних ландшафтів з метою поліпшення екологічного стану водного об`єкта та умов природного відтворення водних біоресурсів; вилучення хижих і малоцінних видів водних біоресурсів з метою запобігання їх негативного впливу на об`єкти аквакультури; запобігання масовій загибелі гідробіонтів та ліквідація її наслідків. Порядок здійснення рибогосподарської меліорації водних об`єктів (їх частин), рибогосподарських технологічних водойм затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства.

Згідно зі ст.35 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» суб`єкти рибного господарства зобов`язані здійснювати у встановленому порядку комплексні рибницько-меліоративні заходи щодо охорони та відтворення, у тому числі штучного, водних біоресурсів, збереження і поліпшення умов їх існування; здійснювати заходи з профілактики і боротьби із захворюванням та загибеллю водних біоресурсів тощо.

Отже, засівання дна ставків відповідними сільськогосподарськими культурами (кукурудза та соняшник) в якості літування ставків з метою покращення умов розвитку природної кормової бази та росту риби, а також запобігання виникнення хвороб риб не є порушенням цільового використання земельних ділянок, наданих для рибогосподарських потреб, у спірний період.

Наведений висновок суду підтверджується листом ДП «Укрриба» від 24.05.2021 (арк.с.205 Т.1), листом Іхтіопатологічної лабораторії Державного Агентства рибного господарства України від 04.09.2013 (арк.с.30 Т.2), листом Державного Агентства рибного господарства України від 28.09.2015 (арк.с.31 Т.2), листом Бюджетної установи «Методично-технологічний центр з аквакультури» Державного Агентства рибного господарства України від 20.04.2016 (арк.с.34-39 Т.2).

Також Відповідач не заперечує той факт, що ним здійснюються також видобуток корисних копалин (піску), але пояснює це проведенням діяльності із днопоглиблювальних робіт у зв`язку із капітальним ремонтом ставку №9/10 та створенням резервного водойму, під час яких добувається пісок як побічний продукт. При цьому дозволи з видобутку корисної копалини місцевого значення отримані Відповідачем, що підтверджується копіями рішення Дніпропетровської обласної ради про надання гірничого відводу ПРАТ ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСП №648-31/VI від 27.05.2015 року; погодження отримання спеціального дозволу на користування надрами Петриківської райдержадміністрації №2194/11-16 від 19.08.2011 року; копію рішення 23-ї сесії шостого скликання Петриківської районної ради про погодження отримання ПРАТ ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСП спеціального дозволу на користування надрами від 05.12.20212 року; рішення десятої сесії шостого скликання Лобойківської сільської ради про погодження клопотання ПРАТ ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСП спеціального дозволу на користування надрами, копію листа ДП УКРРИБА №08-12/4 від 15.01.2015 року про надання дозволу на виконання капітального ремонту гідротехнічних споруд, копію протоколу наради з розгляду виконання плану розвитку гірничих робіт Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 09.12.2019року; листа Державної комісії України по запасах корисних копалин №128/07/1 від 13.02.2020 року;листа Державної комісії України по запасах корисних копалин №270/07/1 від 31.03.2020року; протоколу №4974 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 27.11.2019року; сертифікату відповідності на пісок річковий (орган сертифікації Укрбудсерт) від 12.06.2019року.

Право на проведення днопоглиблювальних робіт на землях водного фонду передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №557 «Порядок видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду» за умови дотримання відповідно дозволу.

Також Відповідач стверджує, що видобуток піска не перешкоджає використанню спірних земельних ділянок за призначенням.

Суд зазначає, що в такому аспекті спірні обставини не досліджувались в акті перевірки з боку Позивача і не спростовані останнім під час судового розгляду справи. Зазначення в акті перевірки про те, що Відповідач фактично використовує земельні ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва (вирощування сільськогосподарських культур) та видобутку корисних копалин (піску) не містить детального викладення обставин, на підставі яких посадовою особою Позивача зроблені висновки про порушення вимог земельного законодавства, враховуючи можливість зв`язку спірних обставин із побічною продукцією, яка може отримуватися Відповідачем під час здійснення рибогосподарської меліорації та ремонту ставків.

Акт перевірки не містить перевірки питань, чи пов`язані спірні господарські операції з рибогосподарськими потребами або з експлуатацією та доглядом за водними об`єктами, чи є факти втрати можливості використання ставків за їх основним призначенням, чи є факти невиправданого та тривалого невикористання ставків та гідротехнічних споруд не за їхнім призначенням тощо.

Крім того, в акті перевірки та позові не зазначається окремо, за якими кадастровими номерами на земельних ділянках Відповідачем здійснюється засівання сільськогосподарських культір, а за якими видобуток піска.

При цьому загальна площа земельних ділянок, на яких Позивач вважає, що Відповідач використовує їх з порушенням земельного законодавства, визначена Позивачем у розмірі 1581,01га, в той час як в уточненій позовній заяві - 877,29га.

Отже, у постійному користуванні Відповідача загальна площа земельних ділянок складає 1674,7га, в той же час Позивач просить припинити речові права Відповідача на ці ділянки у повному обсязі.

Судом звернуто також увагу на те, що в акті перевірки зроблено акцентування на перевірці саме земельних ділянок, а не суб`єкта господарювання. Водночас, для того, щоб зробити висновок про порушення вимог земельного законодавства в діях суб`єкта господарювання, орган контролю мав не тільки обстежити спірні земельні ділянки, а й перевірити та оцінити документи Відповідача щодо характеру та суті заходів, під час яких відбувались спірні факти використання земельних ділянок.

Крім того, в акті перевірки та позові зазначено про те, що на частині земельної ділянки площею 646,2832 за кадастровим номером :01:001:0119 здійснено зняття та перенесення ґрунтового покриву без спеціального дозволу.

Статтею168 Земельного кодексу України встановлено, що ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, крім випадків:а) проведення робіт із буріння та облаштування нафтових і газових свердловин, будівництва, технічного обслуговування, ремонту і реконструкції нафтових і газових свердловин та пов`язаних з їх обслуговуванням об`єктів трубопровідного транспорту, виробничих споруд, під`їзних доріг, ліній електропередачі та зв`язку, підземних кабельних мереж енергозабезпечення; б) проведення робіт, пов`язаних з ліквідацією та запобіганням аварійним ситуаціям на нафтових і газових свердловинах та пов`язаних з їх експлуатацією об`єктах трубопровідного транспорту, виробничих спорудах, під`їзних дорогах, лініях електропередачі та зв`язку, підземних кабельних мережах енергозабезпечення; в) проведення робіт з дослідно-промислової розробки родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення; г) проведення робіт з облаштування, будівництва,

У випадках, визначених підпунктами "а", "б" і "в" цієї частини, зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок здійснюються виключно на підставі робочого проекту землеустрою. При здійсненні діяльності, пов`язаної з порушенням поверхневого шару ґрунту, власники земельних ділянок та землекористувачі повинні здійснювати зняття, складування, зберігання поверхневого шару ґрунту та нанесення його на ділянку, з якої він був знятий (рекультивація), або на іншу земельну ділянку для підвищення її продуктивності та інших якостей.

Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за таке порушення як невиконання умов знімання, збереження і нанесення родючого шару ґрунту.

Порядок видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок був затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.01.2005 N 1 (Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства № 642 від 07.04.2020), який визначав, що ґрунтовий покрив земельних ділянок - поверхневий шар ґрунту, який характеризується родючістю.

Відповідач вказує на те, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0119, на яку зроблено посилання у позові, знаходиться штучна гідроспоруда ставок №9/10, на якому відбувається капітальний ремонт з виконанням днопоглиблювальних робіт, та як наслідок - видобуток піску.

Відповідач посилається на лист Казенного підприємства ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ №01/12-527 від 28.08.2020, в якому зазначається, що грунтово-рослинний шар на площі Петриківського родовища піску в рамках нагульного ставка №9/10 відсутній (не сформований). Також Відповідач посилається на лист ДП «УКРРИБА» від 24.05.2021, в якому зазначається, що інформація щодо наявності родючого шару грунту на момент будівництва на земельних ділянках, переданих у постійне користування Дніпропетровському дослідно-виробничому об`єднанню рибного господарства, правонаступником якого є ПРАТ «ПЕТРИКІВСЬКИЙ РИБГОСГП», - відсутня. У подальшому родючий шар грунту поверх збодудованих гідроспоруд не завозився, оскільки технологія вирощування аквакультури цього не передбачає.

Відповідно до Висновку з оцінки впливу на довкілля планованох діяльності з «Видобування будівельних пісків на Петриківському родовищі Петриківського району Дніпропетровської області від 06.11.2020, виданого Міндовкілля, у розділі «Вплив на грунти та геологічне середовище під час провадження планованої діяльності» зазначено, що вся поверхня родовища зайнята непродуктивними землями. Грунтово-рослинний шар у районі розташування кар`єру по видобуванню піску Петриківського родовища відсутній (не сформований). У зв`язку з чим зняття родючого шару проектом не передбачається (арк.с.32-40 Т.3).

Так, зміст акту перевірки свідчить про відсутність опису порушення, а саме якої площі, яким способом здійснено таке перенесення та чим це підтверджується. Крім того, положення чинного законодавства свідать про те, що обставини щодо зняття перенесення ґрунтового покриву, які зазначені в акті перевірки, не мають правових наслідків у вигляді примусового припинення права користування земельною ділянкою.

Одночасно на підтвердження порушень земельного законодавства в його діях Відповідач надав до справи копії постанови про закриття кримінального провадження від 19.12.2018 року у кримінальному провадженні №0000176, копію постанови про закриття кримінального провадження від 13.01.2017 року у кримінальному провадженні №0000053; копія Акту перевірки ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою від 11.12.2017року №498-ДК/483/АП/09/01/-17; та копії актів перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, проведеної Державною екологічною інспекцією у 2016 році; 2017 році; 2018 році; 2019 році та 2020 році.

Відповідно до ст.ст.73, 74, 79, 86 ГПК України:

доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків;

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання;

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що з боку Позивача єдиним доказом заявлених ним у позові порушень вимог земельного законодавства з діяльності Відповідача є акт перевірки, який суд вважає неналежним доказом, оскільки акт складений з порушенням вимог Закону, а викладені в ньому висновки є необґрунтованими. В той же час докази про відсутність порушень земельного законодавства, які надані Відповідачем, суд визнає більш вірогідними, ніж докази, надані Позивачем у вигляді акту перевірки.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Позивач не довів належними та допустимими доказами наявність фактичних підстав для припинення права постійного користування Відповідачем спірними земельними ділянками, Позивач не дотримався встановленого статтею 144 Земельного кодексу України порядку припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства, крім того, він не є належним Позивачем за позовними вимогами про витребування земельних ділянок у власність держави в його особі.

У зв`язку з викладеним суд відмовляє у позові повністю.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ( м.Дніпро вул.Філософська, 39-А) до Приватного акціонерного товариства "Петриківський рибгосп" ( Дніпропетровська область, Петриківський район, смт.Петриківка, вул.Дніпрова,буд,17) відмовити у повному обсязі.

Понесені Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області судові витрати покласти на Позивача.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.10.2021

Суддя Н.Б. Кеся