Справа № 916/2014/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.,
за участю секретаря судового засідання Коровай Л.В.,
представників учасників справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1
про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та послуги зв`язку
у справі за позовом ОСОБА_2
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 38»
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1
про визнання недійсними рішень установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку,
У липні 2020 року ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2 , позивач) звернулась до Господарського суду Одеської області із позовом до Об`єднання спів-власників багатоквартирного будинку «Бочарова 38» (надалі - ОСББ «Бочарова 38», відповідач) про визнання недійсними рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , оформленого протоколом № 1 установчих зборів співвласників багато-квартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 04.06.2016, а саме: рішення про обрання голови, членів правління та ревізійної комісії ОСББ.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.11.2020, залишеним без змін постановою Південно - західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021, у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , оформленого протоколом № 1 установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 04.06.2016, а саме: рішення про обрання голови, членів правління та ревізійної комісії ОСББ відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 29.09.2021 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 без змін.

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просила стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з направленням відзиву на касаційну скаргу. Орієнтовний (попередній) розмір витрат на професійну правничу допомогу складав 12 500,00 грн.

04.10.2021 від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшло клопотання про стягнення судових витрат, в якому просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 12 500,00 грн та 100, 00 грн витрат на послуги зв`язку.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Розглянувши заяву третьої особи про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат на послуги зв`язку, суд касаційної інстанції вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. 21.08.2020 між ОСОБА_1 та Григоренком Олександром Валерійовичем було укладено договір про надання правової допомоги № 9/2, відповідно до умов якого предметом цього договору є надання адвокатом комплексної правової допомоги клієнту у справі щодо визнання недійсними рішень установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСББ «Бочарова 38», що розглядається Господарським судом Одеської області (справа № 916/2014/20).

21.08.2020 між ОСОБА_1 та Григоренком Олександром Валерійовичем було укладено договір про надання правової допомоги № 9/2, відповідно до умов якого предметом цього договору є надання адвокатом комплексної правової допомоги клієнту у справі щодо визнання недійсними рішень установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСББ «Бочарова 38», що розглядається Господарським судом Одеської області (справа № 916/2014/20).

Додатковою угодою від 30.08.2021 до договору про надання правової допомоги було доповнено предмет укладеного між сторонами договору, зокрема, наданням адвокатом правової допомоги клієнту в межах перегляду Верховним Судом справи № 916/2014/20. Також пунктом 3 Додаткової угоди сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правової допомоги клієнту в суді касаційної інстанції визначається за погодженням сторін у фіксованому розмірі - 12 500,00 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Позивач, на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу за розгляд спору в суді касаційної інстанції в розмірі 12 500,00 грн, надав такі докази:

- копію договору про надання правової допомоги № 9/2 від 21.08.2020;

- копію додаткової угоди від 30.08.2021 до договору про надання правової допомоги;

- копію акту виконаних робіт (наданих послуг) № 9/2-К-АЗ від 01.10.2021.

Отже третьою особою, згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, було доведено надання йому вказаних послуг у суді касаційної інстанції.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги як і заперечень щодо поданої заяви позивачем надано не було.

З огляду на фактичний об`єм наданих ОСОБА_1 юридичних послуг, співмірність суми витрат із складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, а також доведеність третьою особою, у відповідності до вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України, надання їй адвокатом Григоренком О.В. послуг на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500,00 грн.

Також у заяві про відшкодування судових витрат ОСОБА_1 просила стягнути вартість витрат на послуги поштового зв`язку, зокрема за надсилання відзиву на касаційну скаргу в сумі 100,00 грн.

З доданих до відзиву на касаційну скаргу накладних № 744 та № 779 вбачається, що розмір понесених третьою особою витрат на послуги АТ «Укрпошта» складав 44,00 грн.

Зважаючи на те, що надіслання третьою особою копії відзиву учасникам справи, в тому числі, і у Верховному Суді відноситься до витрат, пов`язаних з розглядом справи з огляду на вимоги частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, а також враховуючи надані ОСОБА_1 докази їх понесення, суд касаційної інстанції вважає за доцільне задовольнити судові витрати, які пов`язані з вчиненням процесуальних дій при розгляді справи у Верховному Суді в сумі 44,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та послуги зв`язку у суді касаційної інстанції задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 12 500,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу та 44,00 грн - витрат на послуги зв`язку.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді С. Бакуліна

О. Кібенко