ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 жовтня 2021 року Справа № 903/411/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу № 903/411/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Янюка Валентина Васильовича, с. Воля-Ковельська, Ковельського району, Волинської області

до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз, м. Луцьк

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

за участю представників:

від позивача: Янюк В.В. - підприємець, Дзивульська Л.В. адвокат (ордер серії АС №1025266 від 07.09.2021);

від відповідача: Каліщук В.П. адвокат (дов. №007.1Др-2-0121 від 04.01.2021),

в с т а н о в и в:

07.06.2021 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 31.05.2021 Фізичної особи-підприємця Янюка Валентина Васильовича, в якій позивач просить визнати протиправними дії Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз та зобов`язати Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Волиньгаз відновити належну мережу газопостачання шляхом здійснення монтажу демонтованої частини труби газопостачання, що розташовується на зовнішній стіні магазину по вул. Соборній, 13-А в м. Ковелі та привести мережу у попередній стан, готовий для можливості подачі та споживання природного газу.

Ухвалою суду від 14.06.2021 було залишено позовну заяву Фізичної особи-підприємця Янюка Валентина Васильовича без руху; встановлено Фізичній особі-підприємцю Янюку Валентину Васильовичу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів Господарському суду Волинської області протягом 5-ти днів з дня одержання цієї ухвали.

22.06.2021 від Фізичної особи-підприємця Янюка Валентина Васильовича надійшла заява б/н від 17.06.2021 про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів (опис вкладення у цінний лист).

Ухвалою суду від 29.06.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 28.07.2021; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України до 26.07.2021 року.

26.07.2021 відповідач подав до суду відзив № -0721 від 27.07.2021 на позов, в якому просить в позові відмовити повністю з огляду на його безпідставність та необгрунтованість.

28.07.2021 позивач подав до суду заяву б/н від 22.07.2021, в якій просить стягнути з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз судові витрати із сплати судового збору та витрати на правову допомогу, посилаючись на ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та на те, що після відкриття провадження у справі відповідачем в особі Ковельського відділення було виконано роботи по відновленню системи газопостачання.

В судовому засіданні 28.07.2021 позивач повідомив про те, що відповідачем в особі Ковельського відділення було виконано роботи по відновленню системи газопостачання шляхом здійснення монтажу демонтованої частини труби газопостачання та приведено мережу у попередній стан, готовий для можливості подачі та споживання природнього газу.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.07.2021 повідомив про те, що інформації про відновлення позивачу системи газопостачання у нього не має, а тому просив відкласти підготовче засідання з метою з`ясування фактичних обставин справи.

З метою з`ясування фактичних обставин справи станом на час розгляду справи, клопотання представника відповідача судом було задоволено.

Ухвалою суду від 28.07.2021 підготовче засідання було відкладено на 11.08.2021; запропоновано позивачу: в письмовій формі сформулювати свою правову позицію щодо заявлених позовних вимог (чи підтримує позовні вимоги - повністю, частково); в письмовій формі уточнити розмір заявлених до стягнення з відповідача витрат на оплату судового збору та витрат на правову допомогу; запропоновано відповідачу подати суду письмові пояснення щодо фактичних обставин по відновленню системи газопостачання позивачу; у разі підтримання позовних вимог запропонувати позивачу подати суду у строк до 09.08.2021 року відповідь на відзив відповідача на позов.

06.08.2021 позивач надіслав до суду заяву б/н від 05.08.2021, в якій висловив свою правову позицію щодо заявленого позову та просить спір розглядати по суті, позовні вимоги задовольнити повністю.

06.08.2021 позивач подав клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме: заяви Шумерука І.О. від 03.08.2021 та заяви Борісова О.В. від 03.08.2021.

09.08.2021 від відповідача надійшли пояснення №430007-Ск-5119-0891 від 06.08.2021, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 11.08.2021 позивач підтримав клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти приєднання до матеріалів справи доказів, поданих позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позовну заяву позивач надіслав до суду 03.06.2021.

За змістом ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Оскільки докази подані позивачем після закінчення процесуального строку для їх подачі, поважних причин пропуску для їх подачі позивач не навів, письмового повідомлення про неможливість подати докази у строк не подав, такі докази не приймаються судом до розгляду.

Клопотання про поновлення строку для подачі доказів позивач не заявляв.

Разом з цим, у відповідності до ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Доказів надіслання заяв Шумерука І.О. від 03.08.2021 та заяви Борісова О.В. від 03.08.2021 відповідачу позивач не подав.

З огляду на викладене, суд не прийняв до розгляду як письмові докази подані позивачем заяви Шумерука І.О. від 03.08.2021 та Борісова О.В. від 03.08.2021.

Також в судовому засіданні 11.08.2021 позивач висловив бажання подати суду відповідь на відзив, просив відкласти підготовче засідання та продовжити строк проведення підготовчого провадження.

Ухвалою від 11.08.2021 було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів - до 27.09.2021 включно та відкладено підготовче засідання на 08.09.2121.

03.09.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив та письмові пояснення, надані відповідачем.

В судовому засіданні 08.09.2021 представник відповідача заявив усне клопотання про надання часу на ознайомлення із відповіддю на відзив позивача та можливістю подачі заперечень.

В судовому засіданні 08.09.2021 було оголошено перерву до 13.09.2021 для ознайомлення відповідачем із відповіддю на відзив позивача.

13.09.2021 представник відповідача через відділ документального забезпечення та контролю подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву від 13.09.2021.

В судове засідання 13.09.2021 представники сторін не з`явилися, про судовий розгляд були повідомленні під розписку в судовому засіданні 08.09.2021.

Станом на 13.09.2021 інших заяв та клопотань від представників сторін не надходило.

Ухвалою від 13.09.2021 було закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті на 29.09.2021.

29.09.2021 від представника позивача через відділ документального забезпечення та контролю надійшло клопотання б/н від 27.09.2021 про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття в судове засідання, оскільки 29.09.2020 представник відповідача перебуватиме на засіданні у Старовижівському районному суді, Волинської області по справі № 168/235/2121. У зв`язку з цим просив визнати причини неявки представника поважними та відкласти підготовче засідання.

В судове засідання 29.09.2021 позивач та його представник не з`явилися. Факт належного повідомлення позивача про судовий розгляд підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №784.

Враховуючи клопотання представника позивача від 27.09.2021, ту обставину, що представник позивача, який представляє інтереси, зайнятий у іншому судовому засіданні, з метою забезпечення позивачу права на участь в судовому засіданні та надання можливості реалізувати свої процесуальні права шляхом надання пояснень суду по суті позовних вимог клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи було задоволено, розгляд справи відкладено на 13.10.2021.

В судовому засіданні 13.10.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.10.2021 позову не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

В судовому засіданні 13.10.2021 було оголошено перерву до 20.10.2021.

В судовому засіданні 20.10.2021 позивач просив приєднати до матеріалів справи докази понесення судових витрат, в тому числі, витрат на отримання правничої допомоги: розрахунок понесених витрат станом на 20.10.2021; акт приймання передачі наданих послуг від 20.10.2021; копію платіжного доручення на суму 2500 грн.

Клопотання судом задоволено: докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу приєднано до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення - магазину, який розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видано 18.10.2010 року Ковельською міською радою.

Вказаний об`єкт нерухомого майна розташовується на належній ОСОБА_1 на праві приватної власності земельній ділянці, що підтверджується копією державного акта на право власності на землю серії ЯД № 290256.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у відповідності до сертифікату № ВЛ 000538 при здачі магазину ним, як забудовником, було дотримано вимоги проектної документації, вимоги державних стандартів, будівельних норм та правил. При здачі в експлуатацію об`єкт нерухомого майна був також обладнаний системою газопостачання, яка влаштована у відповідності до проекту та технічних умов. Система газопостачання є діючою.

29.12.2012 року між Фізичною особою-підприємцем Янюком В.В. та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» було укладено договір №2013/ТП-ПР-2-293 на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Між позивачем та газопостачальною організацією також було підписано акт балансової належності від січня 2012 року, яким визначено, що місцем розмежування системи газопостачання є місце врізки в вуличний газопровід низького тиску по вул. Сагайдачного, 20 в м. Ковелі.

У зв`язку із тим, що позивачем, як власником приміщення, в якому здійснюється комерційна діяльність, було прийнято рішення про перехід на альтернативні види палива, 15.12.2015 року за заявою позивача було проведено припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу.

Припинення (обмеження) газопостачання підприємцю Янюку В.В. підтверджується копією акта від 15.04.2015 року, який складено представником газорозподільного та газотранспортного підприємства ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз».

З актом від 15.04.2015 року підприємець Янюк В.В. ознайомлений, примірник акту отримав, що підтверджується його підписом на акті.

Будь-яких претензій, заперечень чи позовів з приводу факту та способів припинення газопостачання на об`єкті позивача по вул. Соборній, 13-А в м. Ковелі, Волинської області останній не мав та не заявляв.

Припинення постачання природного газу позивачу відбувалося відповідно до укладених Типових договорів на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-2-293 від 29.12.2012 року та на розподіл природного газу №2013/Т-ПР-2-293 від 29.12.2012 року на підставі заяви підприємця Янюка В.В.

Згідно з поясненнями представника відповідача, припинення газопостачання відбувалося шляхом закриття кранів та їх опломбування на вхідній засувній арматурі газопроводу споживача - ФОП Янюка В.В., що відповідає умовам договорів, а також п.5 Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 року №1687.

Як зазначає позивач в позовній заяві, 03.07.2020 року орієнтовно о 16 год. 30 хв., коли він, як власник, був відсутній за місцем знаходження магазину по вул. Соборній, 13-А в м. Ковелі, працівниками Ковельського відділення AT «Волиньгаз» протиправно було вчинено дії щодо порушення цілісності належної йому системи газопостачання шляхом відрізання частини труби газопостачання, що розташовується на стіні магазину.

З метою з`ясування причин вчинення таких дій, позивачем на адресу Ковельського відділення відповідача було направлено письмову заяву від 07.07.2020 (а.с.26), в якій позивач просив надати пояснення законності вчинення таких дій та негайно відновити систему газопостачання.

У відповіді на звернення позивача, відповідач зазначив про те, що згідно з постановою НКРЕ КП №2080 від 07.10.2019 АТ Оператор газорозподільної системи Волиньгаз повідомляє споживачів, в т.ч. побутових споживачів, про те, що доступ до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2498. Споживачі, у т.ч. побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у т.ч. для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

У відповіді на звернення позивача відповідач зазначив, що для забезпечення постачання природного газу на об`єкт за адресою: вул. Соборна, 13-А, м.Ковель, необхідно укласти з Оператором ГРМ акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Як зазначає позивач, відповідачем так і не було надано підтвердження наявності у нього права втручання у належну позивачу систему газопостачання шляхом демонтажу її частини через вирізання частини труби газопостачання; у відповіді не наведено правових підстав та причин вчинення таких дій.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач діяв протиправно, втрутившись у належне позивачу право приватної власності, зазначає, що підстав для втручання у належну позивачу мережу газопостачання шляхом механічного від`єднання у відповідача не було, а відтак таке порушене право підлягає відновленню шляхом покладення на відповідача обов`язку із відновлення належної позивачу мережі газопостачання до стану, що існував до порушення.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року було затверджено Кодекс газорозподільних систем (надалі Кодекс ГРМ).

Відповідно до п.4. гл. 1 розділу І Кодексу ГРМ:

- споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу;

- власник юридична особа, або фізична особа, або фізична особа - підприємець, яка на законних підставах володіє та користується об`єктом, зокрема газовими мережами або об`єктом газорозподільної системи;

- Оператор газорозподільної системи (надалі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Відповідно до п. 2-4 гл. 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.

Основними функціями Оператора ГРМ є: забезпечення розподілу (переміщення) природного газу від місць його надходження в ГРМ з ГТС та з інших джерел (від ГДП та ВБГ, підключених до ГРМ, та від суміжних ГРМ) до споживачів природного газу з урахуванням його якісних і фізико-хімічних характеристик та потреб цих споживачів; забезпечення оперативно-диспетчерського управління ГРМ та планово-профілактичних і аварійно-відновлювальних робіт на об`єктах ГРМ з урахуванням вимог охорони праці та техніки безпеки; забезпечення максимальної економічності, оптимальних режимів та надійності роботи ГРМ, розробка оптимальних технологічних режимів роботи ГРМ для безперебійного та безаварійного газопостачання споживачів; забезпечення організації та реєстрації взаємовідносин (адміністрування) суб`єктів ринку природного газу, які підключені до/через ГРМ та співпрацюють з ним, при забезпеченні розподілу (передачі) природного газу ГРМ; виконання договірних зобов`язань при розподілі (споживанні, передачі) природного газу ГРМ; своєчасне інформування суб`єктів ринку природного газу про відхилення технологічних режимів роботи ГРМ, що можуть вплинути на режим газоспоживання (обмеження обсягів тощо), та вжиття заходів щодо їх ліквідації; забезпечення контролю якості фізико-хімічних характеристик та показників природного газу, який передається до/з ГРМ; забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ; забезпечення приєднання об`єктів замовників до ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності або користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, за їх зверненням та за умови дотримання вимог цього Кодексу; забезпечення балансування між об`ємами і обсягами передачі природного газу до ГРМ (від ГТС, ГДП, ВБГ, інших ГРМ) та об`ємами і обсягами передачі природного газу з ГРМ (споживачам, для транзиту в інші ГРМ); формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу по об`єктах суб`єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ та/або які замовили розподіл природного газу ГРМ у відповідному періоді; співпраця з операторами суміжних систем з метою надійного та ефективного функціонування ГРМ; дослідження потреб споживачів (замовників), у тому числі різних галузей економіки, в природному газі для здійснення підготовки планів розвитку та розбудови ГРМ.

Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.

Главою 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/ припинення природного газу, у таких випадках; 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необгрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Вимоги щодо безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків встановлені Правилами безпеки систем газопостачання, що затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285 (надалі -Правила безпеки).

Відповідно до п.2.1. Правил безпеки систем газопостачання (ПБСГ) система газопостачання - технічний комплекс, до складу якого входять: газопроводи і споруди на них; газовикористовуючі установки, резервуарні, групові та індивідуальні установки зріджених вуглеводневих газів, а також газифіковані житлові та громадські будинки; газорегуляторні пункти та установки; вузли обліку газу; газифіковані промислові, сільськогосподарські та інші підприємства, котельні; засоби електрохімічного захисту від корозії; допоміжне технологічне обладнання, що забезпечує роботу системи газопостачання.

Відповідно до п. 5 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.

Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу) (п. 6 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ).

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Аналогічні приписи містяться у ст. 311 ЦК України, згідно якої житло фізичної особи є недоторканим. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення в ньому огляду чи обшуку може відбуватися лише за вмотивованим рішенням суду.

В той же час, згідно з положеннями ч.3 ст.38 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок усіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством. Це ж положення щодо права оператора ГРМ на безперешкодний доступ до земельних ділянок, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків закріплено у п.4 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем.

Такому праву оператора ГРМ кореспондуються обов`язок споживача забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора ГРМ до вузлів обліку природного газу, встановлений п.4 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» та п.2 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, згідно з яким перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.

В наведених положеннях Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем йдеться не про проникнення, а про доступ контролюючого органу, в даному випадку оператора ГРМ (згідно зі ст.37 Закону відповідає за надійну та безпечну експлуатацію газорозподільної системи), для обстеження визначених у цих нормах територій, приміщень, а також обов`язок споживача допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження відповідних приміщень, територій. Отже, наведені положення Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем не суперечать вимогам ст.30 Конституції України.

Аналіз змісту зазначених вище норм Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем (в тому числі глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, яка містить положення про дії оператора ГРМ у випадку відмови споживача у доступі до газорозподільної системи і вузлів обліку природного газу) дає підстави для висновку, що оператор ГРМ має право доступу до земельних ділянок усіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, та доступу до вузлів обліку природного газу, яке полягає у праві перебувати на земельній ділянці, будинку чи іншому приміщенні споживача для здійснення своїх функцій.

Як встановлено судом, ФОП Янюк В.В. з 15.04.2015 року не звертався із заявою (проханням) про відновлення газопостачання. З 30.11.2015 року у зв`язку із набранням чинності Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за №2494, для відновлення газопостачання обов`язковою умовою стало укладення нових договорів на розподіл природного газу та його постачання відповідно до Типових, які були затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за №2498 та 2500 відповідно.

Станом на 24.07.2021 року ФОП Янюк В.В. не уклав із AT «Волиньгаз» договору на розподіл природного газу, про що свідчить відсутня у AT «Волиньгаз» підписана позивачем заява-приєднання до умов вказаних Типових договорів.

Як пояснював в судовому засіданні представник відповідача, AT «Волиньгаз», як Оператор ГРМ, на протязі грудня 2015 року простою поштовою кореспонденцією надсилало інформаційні листи про необхідність укладення договору, а також заяви-приєднання (для підписання) всім без винятку споживачам та/або власникам об`єктів, зокрема газових мереж та об`єктів газорозподільної системи. Більшість із таких суб`єктів повернули підписаними заяви-приєднання, інша частина із таких власників об`єктів чи споживачів самостійно з власної ініціативи (до отримання інформаційних листів та/або заяв-приєднань) виявили бажання укласти договір на постачання та розподіл природного газу в редакції від 30.09.2015 року.

У зв`язку із прийняттям та введенням в дію з 30.11.2015 року Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за №2494, Оператором ГРМ - АТ «Волиньгаз» у 2020 році було вжито додаткових заходів для неможливості самовільного відновлення ФОП Янюк В.В. газопостачання, недопущення витоку газу зокрема шляхом встановлення інвентарної заглушки в спосіб, який був можливий на момент виконання таких робіт (п.5 гл.7 розділу VI Кодексу ГРМ).

Зі змісту листа Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 21.08.2020 №10987/56/04-20 (а.с. 120) вбачається, що на підставі звернення Янюка В.В. Ковельським відділом поліції ГУНП у Волинській області проводилась перевірка, за результатами якої не було знайдено жодних порушень зі сторони АТ «Волиньгаз».

В липні 2021 році з ініціативи Оператора ГРМ додатковий запобіжний захід припинення газопостачання було замінено на встановлення блінди та її опломбування, внаслідок цього, як пояснював представник відповідача, відпала потреба у попередній інвентарній заглушці, для встановлення якої було демонтовано частину труби, та водночас було вмонтовано нову трубу на місце демонтованої.

Згідно з абзацом 2 ч.1, гл.7 розділу VI Кодексу ГРМ, на яку посилався позивач, стверджуючи про незаконність дій відповідача, якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.

Проте, газопостачання позивача було припинено ще 15.04.2015, а в липні 2021 року відповідач не припиняв газопостачання позивачу, а застосував додатковий запобіжний захід припинення газопостачання, передбачений Кодексом ГРМ встановив блінду та опломбував її. А тому посилання позивача в цьому випадку на абзац 2 ч.1, гл.7 розділу VI Кодексу ГРМ безпідставне, оскільки ця норма не регулює правовідносин сторін у справі, що виникли між ними в липні 2021 року.

Відповідно до п.7 гл. 7 розділу VI Кодексу ГРМ якщо за ініціативою споживача необхідно припинити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача чи його окремі газові прилади для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення або з інших причин, споживач не пізніше ніж за сім днів повинен письмово повідомити про це Оператора ГРМ та узгодити з ним дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), а Оператор ГРМ в узгоджену із споживачем дату зобов`язаний припинити газопостачання (розподіл природного газу) споживачеві.

Припинення газопостачання за ініціативою споживача здійснюється, зокрема, шляхом перекриття та опломбування запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та її опломбування, або в інший спосіб, визначений споживачем відповідно до ПБСГ.

Постачання/розподіл природного газу вважається припиненим за умови наявності пломб Оператора ГРМ на запірних пристроях, інвентарних заглушках тощо, що зафіксовано відповідним актом.

Відповідно до Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 року №1687, 15.04.2015 відповідач в присутності ФОП Янюка В.К. склав акт про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності).

Згідно з цим актом відповідач закрив крани подачі газу на вхідній засувній арматурі газопроводу та опломбував їх.

Акт від 15.04.2015 містить посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 року №1687 «Про затвердження Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення».

Таким чином, газопостачання позивача слід вважати припиненим з 15.04.2015, що оформлено актом відповідача від 15.04.2015.

Необхідність складення акту відповідачем в липні 2020 року позивач не довів, правових норм на підтвердження складення акту в липні 2020 року позивач не навів. Посилання позивача на п.7 гл. 7 розділу VI Кодексу ГРМ безпідставне, оскільки в липні 2020 року відповідач не припиняв газопостачання позивача.

Згідно з Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-ІХ від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні, яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву етапі 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказувань та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виключно за умови відповідності доказів зазначеним критеріям, наведеним у ст. ст. 76, 79 ГПК України докази можуть бути покладені в обґрунтування судового рішення.

Частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи подані сторонами у справі докази, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, вимога позивача про визнання дій Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз протиправними є безпідставною, а тому не підлягає до задоволення, оскільки позивач у встановленому законом порядку не довів обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог.

В позовній заяві позивач просить також зобов`язати Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Волиньгаз відновити належну мережу газопостачання шляхом здійснення монтажу демонтованої частини труби газопостачання, що розташовується на зовнішній стіні магазину по вул. Соборній, 13-А в м. Ковелі та привести мережу у попередній стан, готовий для можливості подачі та споживання природного газу.

В поясненнях №2430007-Сх-5119-0821 від 06.08.2021 (а.с.116-119) відповідач посилається на те, що в липні 2021 році з ініціативи відповідача додатковий запобіжний захід припинення газопостачання було замінено на встановлення блінди та її опломбування, внаслідок цього, як зазначає відповідач, відпала потреба у попередній інвентарній заглушці, для встановлення якої було демонтовано частину труби, та водночас було вмонтовано нову трубу на місце демонтованої.

Також під час розгляду справи по суті позивач не заперечував того факту, що в липні 2021 року відповідач здійснив монтаж частини труби, яка була демонтована в липні 2020 року, але стверджував, що відсутні докази на підтвердження цього факту.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За таких обставин, коли обидві сторони не заперечують факту монтажу частини труби на місце демонтованої, ця обставина на підставі ч.1 ст.75 ГПК України не потребує доказування.

З огляду на викладене, вимога позивача про зобов`язання Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз відновити належну мережу газопостачання шляхом здійснення монтажу демонтованої частини труби газопостачання, що розташовується на зовнішній стіні магазину по вул. Соборній, 13-А в м. Ковелі та приведення мережі у попередній стан готовий для можливості подачі та споживання природного газу не підлягає до задоволення.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати на підставі ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено: 29.10.2021.

Суддя І. О. Якушева