ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021 Справа № 908/625/21

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Іванов О.Г., Дармін М.О.

секретар судового засідання Загреба В.С.

за участю представників:

від позивача: Барчук А.В. адвокат, ордер серії АХ №1063077 від 11.08.2021

від відповідача: Нинюк Л.О. адвокат, довіреність №б/н від 02.09.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі №908/625/21 (суддя Зінченко Н.Г.; повне рішення складено 31.05.2021)

за позовом Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект", м.Харків

до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м.Київ, особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", Запорізька область, м.Енергодар

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатоам" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатоам" про стягнення заборгованості за договором №10884/18/2-121-11-18-07443 від 04.12.2018 на виконання робіт у сумі 592551,26 грн., яка складається з 586764,00 грн. основного боргу, 4629,81 грн. пені, 1157,45 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати виконаних робіт позивачем за договором №10884/18/2-121-11-18-07443 від 04.12.2018.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі №908/625/21 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на користь Акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" 586764 грн. 00 коп. основного боргу, 4629 грн. 81 коп. пені, 1157 грн. 45 коп. 3% річних, 8888 грн. 27 коп. судового збору та 4500 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд визнав доведеним матеріалами справи виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за Договором на виконання робіт №10884/18/2-121-11-18-07443 від 04.12.2018 належним чином і в повному обсязі. Натомість відповідач доказів погашення заборгованості в повному обсязі суду не надав. Суд визнав вимогу про стягнення з відповідача пені обґрунтованою, заснованою на законі та такою, що підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати підрядних робіт, виконаних за договором, вимога про стягнення 3% річних визнана обґрунтованою та задоволена судом. Приймаючи до уваги предмет спору, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (відповідно до Акту про надання правової допомоги №4 від 20.05.2021), суд дійшов висновку, що розмір адвокатських витрат в сумі 4500,00 грн. є співмірним категорії спору, наданому об`єму адвокатських послуг.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (ДП "НАЕК "Енергоатом" особі ВП "Запорізька АЕС") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі №908/625/21 в частині стягнення суми пені, 3% річних та інфляційних втрат; відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми пені, 3% річних та інфляційних втрат.

На думку відповідача, рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказуючи на п.11.1 Договору апелянт зазначає, що умови Договору в частині здійснення прав виконання обов`язків обмежені сторонами до 30.06.2020. Акт №1 здачі-приймання виконаних робіт, на який посилається позивач, підписаний сторонами 17.12.2020, тобто після закінчення строку дії Договору. Отже, строк оплати передбачений п.2.2 Договору не може застосовуватись до врегулювання правовідносин між сторонами щодо оплати вартості робіт в розмірі 586764,00 грн. Строк оплати робіт, прийнятих ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС на підставі Акту №1 від 17.12.2020 не встановлений. Вимога АТ ХІ "Енергопроект" про оплату вартості робіт по Акту №1 від 17.12.2020 до ВП ЗАЕС не надходила. ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС не прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати вартості робіт за вказаним актом. Таким чином, на думку апелянта, позовні вимоги АТ ХІ "Енергопроект" про притягнення ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС до юридичної відповідальності шляхом стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання по договору №10884/18 від 19.11.2018 суперечить ст.180 ГПК та ст.631 ЦК України.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції порушив положення статті 61 Конституції України, стягнувши одночасно пеню та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Вказує на те, що нарахування передбачених статтями 536 та 625 ЦК України процентів за своєю правовою природою не може застосовуватись до зобов`язання за відсутності відносин користування чужими грошовими коштами, в даному випадку до суми ПДВ, яка є елементом системи справляння податків, функціонування якої регулюється ПК України.

Скаржник стверджує, що включення до бази нарахування трьох процентів річних, стягнутих з відповідача, сум податку на додану вартість (79875,00 грн.), нарахованих на вартість товару з ПДВ, є необґрунтованим, таким, що суперечить правовій природі процентів, передбачених статтями 536 та 625 ЦК України.

Законодавством України не передбачена індексація суми податку на додану вартість, а зміна ставок оподаткування з урахуванням індексів споживчих цін відбувається шляхом зміни абсолютного значення такої ставки за рішенням Верховної Ради України.

Позивач (АТ ХІ "Енергопроект") у своєму відзиві не погоджується з доводами апеляційної скарги та вказує на те, що закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним. Підписання Акта №1 здачі приймання робіт відбулося 17.12.2020 після усунення позивачем всіх недоліків та зауважень до виконаних робіт, про що свідчить листування між сторонами, акт підписаний сторонами без жодних зауважень і претензій щодо обсягу або якості виконаних робіт, тобто тому вимога про стягнення основного боргу за виконані роботи пред`явлена обґрунтовано.

Позивач зазначає, що вимоги частини другої статті 625 ЦК України мають імперативний характер. Цією правовою нормою передбачено можливість сторін у договорі лише змінювати розмір процентів річних. Право сторін у договорі забороняти та не застосовувати вимоги закону, встановлені частиною другою ЦК України, вказаною правовою нормою не передбачено. Таким чином, проценти (за ст. 625 ЦК України) та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена.

Позивач, посилаючись на умови п.2.2. договору також зазначає, що АТ ХІ "Енергопроект" оформлено податкову накладну №6 від 17.12.2020 та зареєстровано її в Єдиному реєстрі податкових накладних у межах строків, встановлених ПКУ, а саме 28.12.2020. Отже доводи відповідача щодо необхідності виокремлення із загальної суми договору суми ПДВ, та неможливості нарахування 3% річних на суму ПДВ, що включена до вартості робіт за договором, не заслуговують на увагу.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2021 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі №908/625/21.; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 13.09.2021 о 15:30 год.

30.08.2021 до суду апеляційної інстанції від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" надійшла заява, в якому заявник посилаючись на приписи ч.4 ст.197 ГПК України просить надати представнику можливість участі у судовому засіданні по справі №908/625/21, призначеному на 13.09.2021 о 15:30 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За розпорядженням в.о.керівника апарату суду від 03.09.2021, у зв`язку зі звільненням у відставку судді Кузнецової І.Л. та перебуванням у відпустці судді Кощеєва І.М. (для вирішення питання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції та подальшого розгляду справи тощо), проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду справи 908/625/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Іванов О.Г., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.09.2021 визначеною колегією суддів прийнято апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі №908/625/21 до свого провадження.

Заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №908/625/21 задоволено та ухвалено судове засідання у справі, призначене на 13.09.2021 о 15:30 год., провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 13.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

19.11.2018 між Акціонерним товариством "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" (Підрядник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Замовник) укладено договір на виконання робіт №10884/18/2-121-11-18-07443 (підписаний обома сторонами 04.12.2018), за умовами п.1.1. якого Замовник доручає та зобов`язується оплатити, а Підрядник приймає на себе зобов`язання виконання проектних робіт: "Технологічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова 133. Енергоблок №5. Турбінне відділення. Заміна захистів РЗА системи живлення власних потреб 6 кВ на мікропроцесорні пристрої (СНЕ). Розробка проектно-кошторисної документації" (далі також - Договір).

До Договору на виконання робіт №10884/18/2-121-11-18-07443 від 19.11.2018 сторонами укладена Додаткова угода від 29.03.2019 № 1/2-121-11-18-07443 (підписана обома сторонами 10.05.2019) і Додаткова угода від 22.07.2019 № 2/2-121-11-18-07443 (підписана обома сторонами 21.08.2019).

Відповідно до п. 11.1. Договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 30.06.2020.

Сторонами доказів розірвання, припинення чи визнання недійним Договору суду не надано.

Пунктом 2.1. Договору сторонами погоджено, що вартість робіт за Договором визначена на підставі проектно-кошторисної документації відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 (з урахуванням доповнень та змін) та зазначена в Протоколі узгодження договірної ціни (Додаток №2) та в Договірній ціні (Додаток №4), що є невід`ємними частинами договору і складає 586764,00 грн. з ПДВ.

На виконання умов Договору сторонами складені і підписані Додаток №2 до Договору "Протокол узгодження договірної ціни на виконання робіт за Договором №10884/18: "Технологічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова 133. Енергоблок №5. Турбінне відділення. Заміна захистів РЗА системи живлення власних потреб 6 кВ на мікропроцесорні пристрої (СНЕ). Розробка проектно-кошторисної документації" та Додаток №4 до Договору "Договірна ціна на виконання проектно-вишукувальних робіт "Технологічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова 133. Енергоблок №5. Турбінне відділення. Заміна захистів РЗА системи живлення власних потреб 6 кВ на мікропроцесорні пристрої (СНЕ). Розробка проектно-кошторисної документації", відповідно до яких договірна ціна становить 586764,00 грн., в тому числі 97794,00 грн. ПДВ.

Також в рамках Додатку №4 до Договору "Договірна ціна" сторонами складені та підписані Кошторис №1 і Кошторис №2 на виконання робіт.

В п. 2.2. Договору сторони обумовили, що оплата виконаних робіт здійснюється за фактично виконаний обсяг робіт на підставі акта здачі-приймання виконаних робіт, підписаного обома сторонами, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника протягом 45 календарних днів з дати підписання акта здачі-приймання виконаних робіт. Оплата Замовником частини вартості робіт у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої а Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Відповідно до умов п. 3.1. Договору в редакції Додаткової угоди №2 строки виконання робіт за Договором визначаються Календарним планом робіт (Додаток №1 до Додаткової угоди №2 до цього Договору).

На виконання зазначених умов Договору сторонами складений і погоджений Календарний план робіт (Додаток №1 до Додаткової угоди №2), відповідно до якого закінчення всіх етапів робіт по виконанню проектно-вишукувальних робіт "Технологічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова 133. Енергоблок №5. Турбінне відділення. Заміна захистів РЗА системи живлення власних потреб 6 кВ на мікропроцесорні пристрої (СНЕ). Розробка проектно-кошторисної документації" передбачалося до 31.10.2019.

Пунктом 4.2. Договору в редакції Додаткової угоди №2 передбачено, що Підрядник забезпечує розробку проектно-кошторисної документації в строки, визначені Календарним планом робіт (Додаток №1 до Додаткової угоди №2), що є невід`ємною частиною Договору.

Як передбачено умовами Договору після завершення виконання робіт згідно Календарного плану Підрядник протягом 5 робочих днів з моменту завершення виконання робіт надає Замовнику проектно-кошторисну документацію, оформлену відповідно до п. 4.4. Договору. (п. 5.1. Договору) Замовник зобов`язаний протягом 40 (календарних днів з дати отримання проектно-кошторисної документації розглянути її та направити Підряднику повідомлення про позитивний результат вхідного контролю виконаних робіт для подальшого проведення експертизи експертною організацією відповідно до п. 9.4. Технічних вимог або письмове повідомлення з переліком необхідних доробок і строками їх усунення, у разі виявлення в проектно-кошторисній документації відступів від технічних вимог та даного Договору (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п.п. 5.6., 5.7. Договору Підрядник надає Замовнику Акт здачі-прийняття виконаних робіт у кількості 4-х примірників після отримання письмового повідомлення про результат вхідного контролю виконаних робіт за умови надання Замовнику експертного звіту відповідно до п. 4.5. Договору. Належним виконанням робіт за Договором є підписання сторонами Акта здачі-приймання виконаних робіт.

За умовами п. 4.3. Договору з моменту підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт до Замовника переходить право власності на розроблену згідно з цим Договором проектно-кошторисну документацію.

На виконання умов Договору на виконання робіт №10884/18/2-121-11-18-07443 від 19.11.2018 позивачем виконані та передані відповідачу два етапи робіт по виконанню проектно-вишукувальних робіт "Технологічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова 133. Енергоблок №5. Турбінне відділення. Заміна захистів РЗА системи живлення власних потреб 6 кВ на мікропроцесорні пристрої (СНЕ). Розробка проектно-кошторисної документації".

Матеріалами справи підтверджено, що лист АТ ХІ "Енергопроект" №22120/204-5461 від 26.11.2019 "Стовно оформлення акта №1 здачі-приймання виконаних робіт по договору №10884/18" на виконання умов Договору позивачем на адресу відповідача направлявся Акт №1 здачі-приймання виконаних робіт по виконанню проектно-вишукувальних робіт "Технологічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова 133. Енергоблок №5. Турбінне відділення. Заміна захистів РЗА системи живлення власних потреб 6 кВ на мікропроцесорні пристрої (СНЕ). Розробка проектно-кошторисної документації" у 4-х примірниках та експертний звіт щодо виконаних робіт.

Факт виконання позивачем робіт по Договору №10884/18/2-121-11-18-07443 від 19.11.2018 та їх прийняття відповідачем підтверджується Актом №1 здачі-приймання виконаних робіт, який підписаний уповноваженими особами Замовника та Підрядника 17.12.2020 і скріплений печатками сторін.

Зазначений Акт №1 здачі-приймання виконаних робіт від 17.12.2020 узгоджений позивачем і відповідачем та відповідно до цього Акту виконана робота задовольняє умовам Договору і технічним вимогам та належним чином оформлена. Вартість виконаних робіт по Акту №1 здачі-приймання виконаних робіт становить 586764,00 грн. з ПДВ.

28.12.2020 позивачем зареєстрована податкова накладна №6 від 17.12.2020 на загальну суму 586764,00 грн.

Вартість виконаних робіт замовником сплачена не була, що стало підставою для звернення підрядника з відповідним позовом до господарського суду.

Спірні правовідносини сторін виникли в ході виконання господарського договору, який за своєю правовою природою є договором підряду на проектні та пошукові роботи.

Частиною першою статті 68 Господарського кодексу України визначено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За приписами частини другої статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

За частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Стаття 887 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику.

Статтею 889 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов`язаний сплати підрядникові встановлену ціну після завершення виконання усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Частиною першою статті 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вимогами статей 525, 526 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

За договором підряду в силу приписів статті 837 Цивільного кодексу України одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 889 Цивільного кодексу України Замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт: сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

За приписами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції визнав вимогу про стягнення з відповідача пені обґрунтованою, заснованою на законі та такою, що підлягає задоволенню, оскільки виходив із того, що визнав доведеним матеріалами справи факт виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за Договором на виконання робіт №10884/18/2-121-11-18-07443 від 04.12.2018 належним чином і в повному обсяз, натомість відповідач доказів погашення заборгованості в повному обсязі суду не надав.

Встановивши факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати підрядних робіт, виконаних за договором, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога про стягнення 3% річних також є обґрунтованою.

Приймаючи до уваги предмет спору, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (відповідно до Акту про надання правової допомоги №4 від 20.05.2021), суд дійшов висновку, що розмір адвокатських витрат в сумі 4500,00 грн. є співмірним категорії спору, наданому об`єму адвокатських послуг.

Причиною звернення з апеляційною скаргою стала незгода відповідача з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції в частині стягнутих сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що інфляційні нарахування не були предметом позовних вимог, а тому вимоги апелянта в частині стягнення інфляційних втрат судом не розглядаються.

В іншій частині вказане судове рішення не оскаржується, а тому згідно з частиною першою статті 269 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному порядку не переглядається.

Колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, який правильно встановив факт неналежного виконання відповідачем обов`язків за договором в частині своєчасної оплати за виконані позивачем роботи. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.3. договору передбачено, що за порушення строків оплати виконаних робіт Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період нарахування пені. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

На підставі п.7.3. договору позивач просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 4629,81 грн. за період з 02.02.2021 по 25.01.2021 (за 24 дні).

Колегією суддів перевірено розрахунок пені та встановлено, що його здійснено арифметично правильно.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 4629,81 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних колегія суддів враховує таке.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за період з 02.02.2021 по 25.01.2021 (за 24 дні) в сумі 1157,45 грн.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Зазначені правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

Щодо вартості підрядних робіт, то за загальним правилом, відповідно до статті 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Щодо включеного до складу вартості підрядних робіт податку на додану вартість, то суд враховує, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець (податковий агент).

Так відповідно до підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 податкового кодексу України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.156-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до статті 22.1. Податкового кодексу України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Стаття 23.1 Податкового кодексу України базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання.

Відтак, оскільки вказаний податок є складовою вартості підрядних робіт, у замовника підрядних робіт виникають грошові зобов`язання перед підрядником на всю вартість підрядних робіт, тобто включно з податком на додану вартість, а несвоєчасне виконання цих грошових зобов`язань (їх прострочення), надає підряднику право вимагати застосування до цих правовідносин відповідних положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Щодо застосування або незастосування приписів частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України колегія суддів звертає увагу, що у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 914/479/19 та від 09.09.2020 у справі № 904/3260/19 вказано на особливості застосування статті 625 Цивільного кодексу України, а саме про те, що на свій розсуд сторони можуть лише зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. Але, відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України, сторони не можуть, реалізуючи наявну свободу у визначенні умов договору, відступити повністю від положень частини 2 статті 625 цього Кодексу, змінити зміст відповідного правила та уникнути настання відповідальності за цієї статтею, домовившись про відсутність у кредитора взагалі права вимагати сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також процентів річних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши розрахунок 3% річних, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині стягнення 3% річних в сумі 1157,45 грн., оскільки вимоги в цій частині правомірно заявлені та правильно розраховані.

Решта доводів апеляційної скарги відповідача не спростовує правильності встановлених судом першої інстанції обставин та їх правової оцінки.

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 3405,00грн. на оплату судового збору, понесені відповідачем у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі №908/625/21 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 29.10.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін