номер провадження справи 22/11/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.10.2021 Справа № 908/2748/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Ярешко О.В.

При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Вінокуров В.О., дов № 01/02-206 від 01.12.2020;

Від відповідача: Гапоненко Б.Д., (витяг) самопредставництво

Розглянувши у судовому засіданні клопотання Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом про передачу справи за підсудністю та матеріали справи № 908/2748/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив (вул. Червоноармійська, буд. 57/3, м. Київ, 03006)

до відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032)

про стягнення 2 226 221,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

24.09.2021 до Господарського суду Запорізької області через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява (вих. № 436/3-П від 23.09.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом про стягнення 2168224,80 грн. основного боргу, 30374,54 грн. інфляційних втрат, 27622,59 грн. 3% річних. Позов обґрунтований ст.ст. 11, 509, 625 ЦК ГК України, умовами договору поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020.

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 24.09.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2748/21 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.09.2021 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2748/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.10.2021.

Ухвалою суду від 29.09.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив про проведення судового засідання у справі 908/2748/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Ухвалено здійснювати проведення судового засідання 26.10.2021 о/об 11 год. 00 хв. у справі 908/2748/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів позивача - програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua (EasyCon).

У підготовче судове засідання 26.10.2021 з`явилися представники сторін. Представник позивача приймав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У підготовчому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про передачу справи за підсудністю, що викладене у відзиві, який надійшов до суду 18.10.2021. Клопотання мотивоване тим, що позивач у позовній заяві відповідачем зазначає ДП «НАЕК «Енергоатом», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Назарівська, 3. Проте, позовну заяву у порушення ч. 1 ст. 27 ГПК України направляє на розгляд до Господарського суду Запорізької області, який, у порушення вимог територіальної підсудності розгляду позовної заяви за місцезнаходженням відповідача, відкриває провадження у справі № 908/2748/21. Просив передати справу на розгляд Господарського суду м. Києва, відповідно до ч. 1 ст. 31 ГПК України, оскільки відповідач знаходиться за адресою у м. Києві.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив. Вважає, що дана справа підсудна Господарському суду Запорізької області на підставі ч. 3 ст. 29 ГПК України, оскільки спір випливає з діяльності Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», що розташований у м. Енергодар Запорізької області.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача, виходячи з такого.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив та Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом уклали договір поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020. На підставі договору позивач здійснив ряд поставок товару, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними. Відповідач за поставлений товар не розрахувався, позивач звернувся з позовом до Господарського суду Запорізької області, оскільки спір пов`язаний з діяльності філії відповідача Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція». ВП «ЗАЕС» не має статусу юридичної особи, проте є стороною договору № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948, враховуючи, що поставка товару здійснювалася саме за місцезнаходженням ВП «ЗАЕС» в Запорізькій області, позивач, користуючись наданим йому правом, відповідно до ст. 29 ГПК України пред`явив позов до відповідача, як юридичної особи, але за місцезнаходженням ВП «ЗАЕС» - у Господарський суд Запорізької області.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (SokurenkoandStrygun v. Ukraine) від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04 та № 29465/04, Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Тобто, суд, який розглядає справу, повинен бути належним з точки зору наявності у нього повноважень на розгляд конкретної справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Склад учасників справи в господарському процесі визначено статтею 41 ГПК України. Відповідно до частини 1 цієї статті, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами ч.ч. 1, 3, 4 статті 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку предметом позову є вимога про стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь позивача 2168224,80 грн. основного боргу, 30374,54 грн. інфляційних втрат, 27622,59 грн. 3% річних.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення позову позивач посилається на наявність укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив та Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом договору поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020 та порушенням прав позивача невиконанням відповідачем грошового зобов`язання за вказаним договором.

Згідно з частинами 1 та 6 статті 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єкти господарювання, мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи.

За змістом частини 4 статті 64 ГК України, підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до частини 4 статті 89 ЦК України, до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Статтею 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Отже, обсяг повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи на здійснення у господарському суді повноважень сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Суд зазначає, що юридичну особу в господарських відносинах може представляти її відокремлений підрозділ. При цьому, стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Так, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 24584661 значиться юридична особа - Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом; місцезнаходженням є: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3.

В графі відокремлені підрозділи юридичної особи міститься запис, зокрема, щодо Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, код ЄДРПОУ ВП: 19355964, місцезнаходження: 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133.

Позивачем даний позов пред`явлений за місцезнаходженням Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом до Господарського суду Запорізької області.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України (підпункт 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 12.07.2011 № 9-рп/2011).

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

При цьому, підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці, інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Згідно з частиною 1 статті 24 ГПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

У параграфі 3 глави 2 розділу І ГПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ГПК України встановлені вимоги щодо визначення підсудності за місцезнаходження чи місцем проживання відповідача (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 29 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Аналіз вищенаведеної норми процесуального закону дає підстави для висновку, що чинним Господарським процесуальним кодексом України законодавцем було впроваджено альтернативну територіальну підсудність спору, перелік випадків якої є вичерпним.

Так, у випадку наявності спору, який випливає з діяльності філії або представництва юридичної особи, позов, за вибором позивача, може бути пред`явлений до господарського суду, юрисдикція якого поширюються на відповідну територію місцезнаходження таких філії чи представництва. Будь-яких додаткових вимог, таких як наявність у відокремленого підрозділу повноважень щодо представництва юридичної особи, наведена норма не містить.

Відтак, спір, який випливає з діяльності філії або представництва юридичної особи, за участю відповідача - юридичної особи, підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, при цьому з правом позивача обирати територіальну юрисдикцію за місцезнаходженням філії (у даному випадку за місцезнаходженням відокремленого підрозділу).

При цьому, за приписами частини 3 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, подання позову за місцем знаходження цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір виникає саме з його діяльності.

Тобто, при визначенні територіальної підсудності ключовим чинником є пов`язаність спору з фактом здійснення відокремленим підрозділом відповідача господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, договір поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020, що покладений у підставу позову, з боку Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом укладений (підписаний) заступником генерального директора з забезпечення виробництва Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Дорошенком О.М., діючого на підставі довіреності б/н від 01.12.2000, підпис якого на договорі скріплений круглою печаткою даного відокремленого підрозділу. Поставка товару, відповідно до п. 4.1 вказаного договору, відбувається на умовах до Правил Інкотермс 2010, на умовах DDP м. Енергодар; вантажоодержувач: ЗВ ВП «Складське господарство», вул. Промислова, 133 (склад № 2), м. Енергодар, Запорізької області.

У відповіді (вих. № 28-23/22645 від 14.09.2021) на претензію позивача (вих. № 436/1-П від 19.08.2021), відповідач (представник Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція») повідомив позивача, що на даний час у ВП ЗАЕС відсутня можливість виконати зобов`язання в частині оплати поставленого товару у строк, встановлений договором № 436(3)20УК від 23.11.2020/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020, після розподілу ДП «НАЕК «Енергоатом» коштів, поставлений товар за договором буде оплачений.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов у справі № 908/2748/21 правомірно поданий за місцезнаходженням Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом до Господарського суду Запорізької області, оскільки спір виник з діяльності вказаного відокремленого підрозділу.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, та відповідачем не подано. Зокрема, відповідач не заперечив, що договір № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020, що покладений у підставу позову, не мав виконуватися саме Відокремленим підрозділом «Запорізька атомна електрична станція».

Таким чином, клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю не підлягає задоволенню.

У підготовчому засіданні 26.10.2021 судом було оголошено вступну та резолютивну частини даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 27, 29, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом про передачу справи № 908/2748/21 за підсудністю на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Відповідно до ст.ст. 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення та не може бути оскаржена окремо від рішення суду. Ухвала підписана 29.10.2021.

Ухвала розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко