ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4919/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Заворотний А.В., довіреність № 156 від 19.03.2021 р., адвокат;

представник відповідача в судове засідання не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2021, постановлену суддею Мартинюком С.В. (м. Дніпро) за результатами розгляду заяви Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" про видачу дублікату наказу, у справі №904/4919/16

за позовом Дніпропетровського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк", м. Дніпро

до Приватного підприємства агрофірма "ДЕМЕТРА", с. Приорільське

про спонукання виконати мирову угоду

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2021 у справі №904/4919/16 відмовлено Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу у справі № 904/4919/16.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України", в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, зокрема щодо обставин переривання строку пред"явлення наказу до виконання, просить ухвалу суду від 18.08.2021 скасувати, ухвалити нове рішення, яким заяву про видачу дублікату наказу - задовольнити.

Одночасно у змісті апеляційної скарги викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, яке мотивовано отримання повного тексту ухвали від 18.08.2021 скаржником засобами поштового зв"язку 25.08.2021, що підтверджується витягом з сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення, отже, строк на апеляційне оскарження ухвали суду, відповідно до вимог законодавства, припадає на 06.09.2021 (з урахуванням того, що 04 та 05 вересня - вихідні дні), в який вона і подана.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що вказаною ухвалою порушується принцип юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права.

Вказує, що єдиною підставою суду першої інстанції для відмови у задоволенні заяви Стягувача про видачу дублікату виконавчого документу визначено, що з відповідною заявою можливо звернутись до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання і оскільки в наказі встановлений строк його пред"явлення до 10.09.2017, відтак, строк пред`явлення наказу до виконання закінчився.

Апелянт із вказаним твердженням не погоджується, звертає увагу, що з аналізу ч.4 та ч.5 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" вбачається, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення та має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. А якщо виконавчий документ який повернуто стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, то строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Наголошує, що державний виконавець ВДВС, керуючись п.7 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження", в зв`язку із не виявленням протягом року з дня оголошення розшуку транспортних засобів боржника, 25.06.2019 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, про що Стягувач дізнався із відповіді від 26.05.2021 за № 16334 ВДВС, копію якої було надано суду першої інстанції; згідно ч.1 ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, тому наказ № 904/4919/16, виданий 09.09.2016 Господарським судом Дніпропетровської області, може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 25.06.2022. З урахуванням наведеного, Стягувач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу дубліката наказу до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Приватне підприємство агрофірма "ДЕМЕТРА" відзив на апеляційну скаргу не надало, правом, передбаченим ст.263 ГПК України, не скористалось.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 для розгляду справи №904/4919/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), суддів: Дармін М.О., Антонік С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021 (колегія суддів у складі: головуючий Іванов О.Г. (доповідач), Антонік С.Г., Дармін М.О.) скаржнику відновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2021 у справі № 904/4919/16; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 18.10.2021; сторонам наданий строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 20.09.2021).

Беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи (відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України) за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 18.10.2021 Центральним апеляційним господарським судом оголошена вступна та резолютивна частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

У травні 2016 року Дніпропетровське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Дніпро звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства агрофірма "ДЕМЕТРА" про спонукання виконати мирову угоду.

Рішенням господарського суду від 23.08.2016 позовні вимоги задоволено та вирішено спонукати Приватне підприємство агрофірму "ДЕМЕТРА" виконати умови мирової угоди від 03.12.2008, затвердженої ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2008 по справі №38/107-08, шляхом стягнення на користь Дніпропетровського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованості в розмірі 640 486,37 грн., що складається з: простроченої заборгованості в розмірі 491 558,34 грн., простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 128 813,58 грн. та 20 114,45 грн. судових витрат. Присуджено до стягнення з Приватного підприємства агрофірми "ДЕМЕТРА" на користь Дніпропетровського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 607,30 грн.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016 видано наказ від 09.09.2016 зі строком пред`явлення до 10.09.2017.

16.08.2021 до господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" про видачу дублікату наказу.

В обґрунтування заяви позивач послався на те, що у листопаді 2016 року він звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до Центрального відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (стара назва - Кіровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) (надалі - ВДВС) та пред`явив на примусове виконання вищезазначений виконавчий документ, на підставі чого державним виконавцем 21.11.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 52934140.

У травні 2021 року за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції (АСВП) Стягувачу стало відомо, що виконавче провадження за № 52934140 знаходиться у завершеному стані. При цьому в порушення ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" станом на 05.05.2021 Стягувач не отримав ні копії постанови про повернення виконавчого документу, ні оригінал наказу № 904/4919/16, виданого 09.09.2016 Господарським судом Дніпропетровської області, про що Стягувач повідомив у своєму запиті ВДВС за вхідним № 103.20-12/1-684 від 05.05.2021.

06.05.2021 за № 16334 ВДВС надав відповідь, з якої вбачається, що 25.06.2019 державним виконавцем ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копія якої разом з оригіналом виконавчого документа надіслано на адресу стягувача. Також ВДВС були надані копії поштових відправлень від 02.07.2019, що підтверджують направлення оригіналу виконавчого документу та постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

Так, згідно зі списком поштових відправлень ВДВС від 02.07.2019, поштовому відправленню що надсилалось за адресою: 49107. м. Дніпро, пр. Гагаріна, 115 для ПАТ "Ощадний банк України" AT "Укрпошта" присвоїло трек-номер 830.

Згідно Довідки про перевірку вхідної кореспонденції до AT "Ощадбанк", станом на 14.07.2021, на адресу Стягувача постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.05.2019 та оригінал наказу № 904/4919/16 Господарського суду Дніпропетровської області, виданого 09.09.2016 не надходили. Сектор діловодства філії - Дніпропетровське обласне управління AT "Ощадбанк" поштове відправлення з трек-номером 830 не одержував.

09.06.2021 представник Стягувача звернувся із адвокатським запитом до AT "Укрпошта" щодо надання інформації про поштове відправлення із трек-номером 830. У своїй відповіді від 16.06.2021 №33-Т-4576 AT "Укрпошта" повідомило, що інформація в автоматизованій системі Укрпошти зберігається протягом лише шести місяців. Оскільки поштове відправлення за номером 830 було направлено ще у 2019 році, AT "Укрпошта" не має можливості надати запитувану інформацію.

З огляду на викладене, ні у Стягувача, ні у відділі державної виконавчої служби виконавчий документ фактично не перебуває, а тому є підстави вважити його втраченим та підстави для видачі його дублікату.

На підтвердження невиконання боржником свого обов`язку за виконавчим документом до даної заяви позивачем долучена довідка щодо залишку заборгованості за виконавчим документом, а на підтвердження втрати виконавчого документа надана довідка про перевірку вхідної кореспонденції підприємства позивача, відповідь органу ДВС, відповідь на запит АТ "Укрпошта".

Враховуючи наведені обставини, оскільки оригінал наказу № 904/4919/16 був втрачений при пересиланні, заявник звернувся до суду з заявою про видачу дублікату наказу.

Відмовляючи у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" про видачу дублікату наказу, господарський суд першої інстанції виходив з положень п.19.4 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, за яким дублікат виконавчого документу можливо видати, якщо заявник звернувся з такою заявою до закінчення строку, встановленого для пред"явлення наказу до виконання. При цьому, з огляду на встановлення у наказі строку його пред"явлення до виконання до 10.09.2017, суд констатував, що строк пред"явлення наказу до виконання сплив, відтак, звернення із заявою відбулось поза межами встановленого законом строку, що вказує на неможливість видачі дублікату наказу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Згідно з п.п. 19.4. п. 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

З викладеного вбачається, що визначальним для видачі дублікату наказу є дотримання обов`язкової умови, а саме: подання заяви в межах строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Так, строк пред`явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/4919/16 від 09.09.2016 на виконання встановлено до 10.09.2017.

Вказаний строк пред`явлення наказу був встановлений відповідно до приписів ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999.

З 05.10.2016 набрав чинності новий Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016.

Пунктом п`ятим Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки встановлені цим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Крім цього, згідно з п.1 ч.4 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII) визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Також статтею 23 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV) передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV), повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених ст. 22 цього Закону.

Відповідно до ч.5 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

За приписами ч.5 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" (у ред. від 02.06.2016) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, обидві редакції Закону України "Про виконавче провадження" строк повторного пред`явлення наказу до виконання пов`язують з поверненням виконавчого документа саме стягувачу та пов`язують таку змогу з неможливістю в повному обсязі або частково виконати відповідне рішення, а відлік строку для повторного пред"явлення виконавчого документа до виконання пов"язанийз моментом (датою) повернення документа стягувачу.

Колегія суддів констатує, що згідно відповіді Центрального відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26.05.2021 №16334, наказ господарського суду від 09.09.2016 по справі №904/4919/16 перебував на виконанні в цьому відділі з 21.11.2016 по 25.06.2019 за виконавчим провадженням №52934140 та на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" за постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.06.2019 повернутий стягувачу; повторно на виконання виконавчий документ не надходив.

За пунктом 7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" (від 02.06.2016 № 1404-VIII) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

При цьому до листа-відповіді Центральним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів №14949, згідно якого днем повернення виконавчого документу стягувачу є 02.07.2019.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи і наведених норм права стосовно переривання строку для пред"явлення наказу до виконання, його обліку після переривання, колегія суддів констатує, що після переривання строку для пред"явлення наказу до виконання наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2016 №904/4919/16 можливо пред"явити до виконання протягом трьох років з моменту його повернення стягувачу, тобто у строк до 02.07.2022.

Отже, в даному випадку строк для пред"явлення наказу до виконання не є пропущеним, а відтак висновок господарського суду про пропуск такого строку, через що і відмовлено в задоволенні заяви про видачу дублікату наказу, є передчасним та таким, що не відповідає встановленим обставинам справи.

Оскільки рішення господарського суду у справі № 904/4919/16 на даний час боржником не виконано, а виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України), у зв`язку з фактом втрати наказу, Позивач правомірно звернувся до суду із заявою про видачу дублікату судового наказу.

Пункт 19.4 Перехідних положень ГПК України не ставить саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ. Визначальними обставинами є сам факт втрати, виданого судом наказу, і те, що він перебував на виконанні.

На даний момент склалася така ситуація коли виконання вказаного рішення видається фактично неможливим, з огляду на те, що оригінал наказу відсутній як у Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України", так і на виконанні в органі ДВС.

Видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ. Натомість, відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання, а ст. 8 передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

Статтями 2, 326 ГПК України закріплено принцип обов`язковості судового рішення. Тобто, виконання судового рішення в порядку та в межах повноважень, закріплених законом, є одним з основних конституційних принципів, які характеризують державу як правову.

Відповідно до ч. 4 ст. 13, ст. 129 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини й громадянина захищаються судом; обов`язковість рішень суду є однією з основних задач судочинства.

Положення ст. ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, та відповідно до п.п. 1, 4 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду Дніпропетровської області, як прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні (ухвалі) першої інстанції, обставинам справи - підлягає скасуванню. Слід прийняти нове рішення, яким заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" від 10.08.2021 № 103.20/12/1-182 про видачу дублікату наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2016 № 904/4919/16 задовольнити, видавши дублікат наказу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно стягнути з Приватного підприємства агрофірми "ДЕМЕТРА" на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 2270,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 269, 271, 275, 277, 282, 283 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2021 у справі №904/4919/16 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2021 у справі № 904/4919/16 - скасувати.

Заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" про видачу дублікату наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2016 № 904/4919/16 - задовольнити.

Видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2016 № 904/4919/16 про спонукання Приватне підприємство агрофірму "ДЕМЕТРА" (51122, Магдалинівський район, с. Приорільське, вул. Нова, 19, ) виконати умови мирової угоди від 03.12.2008 року затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2008 року по справі №38/107-08, шляхом стягнення на користь Дніпропетровського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованості в розмірі 640 486,37 грн., що складається з: простроченої заборгованості в розмірі 491 558,34 грн., простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 128 813,58 грн. та 20 114,45 грн. судових витрат.

Видачу дублікату наказу з урахуванням необхідних реквізитів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Стягнути з Приватного підприємства агрофірма "ДЕМЕТРА" на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 2270,00 гривень.

Видачу наказу з урахуванням необхідних реквізитів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її оголошення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.10.2021.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік