ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" жовтня 2021 р. Cправа № 902/657/21

за позовом: Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050) в інтересах держави в особі Відділу освіти, спорту, культури та туризму Томашпільської селищної ради (вул. Ігоря Гаврилюка, 23, смт Томашпіль, Томашпільский район, Вінницька область, 24200) в особі Північного офісу Держаудитслужби (вул. Січових Стрільців, 18, м. Київ, 04053) в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036)

про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та стягнення 114 893,45 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

за участю представників сторін:

прокурора: Суходоля Мар`яна Володимирівна

представника позивача: Мілінчук Ірина Олегівна

відповідача: Бобко Тетяна Євгеніївна

В С Т А Н О В И В :

22.06.2021 р. до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, спорту, культури та туризму Томашпільської селищної ради в особі Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" про:

- визнання недійсної додаткової угоди № 1 від 24.01.2019 р. до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018 р., укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" та Відділом освіти Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області;

- визнання недійсної додаткової угоди № 2 від 28.01.2019 р. до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018 р., укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" та Відділом освіти Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області;

- визнання недійсної додаткової угоди № 3 від 29.01.2019 р. до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018 р., укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" та Відділом освіти Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області;

- визнання недійсної додаткової угоди № 4 від 25.02.2019 р. до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018 р., укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" та Відділом освіти Томашпшьської селищної ради Томашпільського району Вінницької області;

- визнання недійсної додаткової угоди № 5 від 26.02.2019 р. до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018 р., укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" та Відділом освіти Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" на користь Відділу освіти, спорту, культури та туризму Томашпільської селищної ради коштів у розмірі 114 893,45 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/657/21) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду 24.06.2021 р. відкрити провадження у справі № 902/657/21. Визначено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 04.08.2021 р.

За наслідками розгляду справи 04.08.2021 р. суд дійшов висновку продовжити строк підготовчого провадження у справі на 30 днів з власної ініціативи та відкласти розгляд справи на 06.09.2021 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

За наслідками розгляду справи 06.09.2021 р. суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на 27.09.2021 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

09.07.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/6216/21 від 09.07.201 р.), який долучений судом до матеріалів справи.

22.07.2021 р. від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № канц. 01-34/6607/21 від 22.07.2021 р.), який долучений судом до матеріалів справи.

На визначену дату та час у судове засідання з`явилися прокурор та представник позивача 2.

Представник позивача 1 правом участі у судовому засіданні не скористався, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення позивача 1 та відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останні не скористались правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Прокурор заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, та у заяві про зміну уточнення підстав позову.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

В якості підстав заявлених позовних вимог прокурор посилається на те, що за результатами вивчення прокуратурою області стану дотримання вимог чинного законодавства України при закупівлі газового палива для непобутових споживачів за бюджетні кошти встановлено, що відділом освіти Томашпільської селищної ради проведено відкриті торги щодо закупівлі природного газу з очікуваною вартістю предмета закупівлі 515 840,00 грн з ПДВ.

За результатом проведення електронного аукціону та розгляду документів учасників 14.12.2018 визначено переможцем процедури відкритих торгів Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» та прийнято рішення про намір укласти з переможцем договір про закупівлю.

Як наслідок, 29.12.2019 між відділом освіти, культури та туризму Томашпільської селищної ради та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» (постачальник) укладено договір про постачання природного газу № 114115В7GLEB128 (далі-Договір), відповідно до умов якого ціна за 1000 куб.м на момент укладення Договору становить 8 060,00 грн з ПДВ. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 515 840,00 грн з ПДВ.

В подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018 (далі - додаткова угода № 1), якою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 8 060,00 грн до 8 857,94 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено. Додаткова угода № 1 набирає чинності з моменту підписання її сторонами. Керуючись ч. З ст. 631 ЦК України сторони установили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 01.01.2019 та є невід`ємною частиною договору; додаткову угоду № 2 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018 (далі - додаткова угода № 2). Зазначеною угодою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 8 857,94 грн до 9 734,88 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено. Додаткова угода № 2 набирає чинності з моменту підписання її сторонами. Керуючись ч. З ст. 631 ЦК України сторони установили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 01.01.2019 та є невід`ємною частиною договору; додаткову угоду № 3 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018, зазначеною угодою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 9 734,88 грн до 10 698,63 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено. Додаткова угода № 3 набирає чинності з моменту підписання її сторонами. Керуючись ч. З ст. 631 ЦК України сторони установили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 01.01.2019 та є невід`ємною частиною договору (п. 4. додаткової угоди № 3); додаткову угоду № 4 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018, - зазначеною угодою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 10 698,63 грн до 11 458,80 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено. Додаткова угода № 4 набирає чинності з моменту підписання її сторонами. Керуючись ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони установили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 01.02.2019 та є невід`ємною частиною договору; додаткову угоду № 5 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018 (далі - додаткова угода № 5). Зазначеною угодою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 11 458,80 грн до 12 027,12 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено. Додаткова угода № 5 набирає чинності з моменту підписання її сторонами. Керуючись ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони установили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 01.02.2019 та є невід`ємною частиною договору.

За твердженням прокурора зміни до істотних умов Договору від 29.12.2018 в частині збільшення ціни товару за одиницю не більше ніж на 10 відсотків, внесені безпідставно, без підтвердження коливання ціни товару на ринку.

На думку прокурора, додаткові угоди до Договору, укладені з порушенням вимог ст.3, ч.4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" суперечать інтересам держави, суспільства.

З огляду на викладене, прокурор просить визнати недійсними вищевказані додаткові угоди та стягнути з відповідача безпідставно сплачені бюджетні кошти внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 114 893,45 грн.

При цьому, прокурор в заяві про зміну, уточнення підстав позову (вх. № канц. 01-34/7869/21 від 06.09.2021 р.) просить суд при винесенні рішення вважати підставою позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь відділу, культури, молоді та спорту Томашпільської селищної ради об`єднаної територіальної громади коштів у розмірі 114 893,45 грн норми ч. 1 ст. 670 ЦК України. Крім того зазначає, що позовна вимога про стягнення коштів з відповідача може бути розглянута судом як вимога про застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, в якому останній вказав, що при укладенні додаткових угод № №1-5, ціна на природний газ змінювалась не більше як на 105 - як то і передбачено вимогами ст. 36 Закону України "Про Публічні закупівлі". За таких обставин, додаткові угоди № 1 від 24.01.2019 р., № 2 від 28.01.2019 р., № 3 від 29.01.2019 р., № 4 від 25.02.2019 р., № 5 від 26.02.2019 р. до Договору погоджено його сторонами: відділом освіти та ТОВ "Вінницягаз Збут" відповідають вимогам Закону України "Про публічні закупівлі". Зазначає, що експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати відображати ціни на природний газ з офіційного сайту "АТ НАК "Нафтогаз України" - оптовопостачальника природного газу. Крім того зазначає, що визначений прокурором орган в інтересах держави в особі якого було пред`явлено позовну заяву, був позбавлений можливості протягом розумного строку подати до суду позов або вчинити дії для виправлення ситуації, що не надає можливості підтвердити достатність підстав для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Відділу освіти, спорту, культури та туризму Томашпільської селищної ради, Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області.

У відповіді на відзив прокурор заперечує проти доводів відповідача, при цьому зазначає, що обласною прокуратурою попередньо (більш як за два місяці до звернення до суду) повідомлено позивача 1 та Позивача 2 про наявність порушень інтересів держави та необхідність їх захисту у судовому порядку. Прокурор стверджує, що останнім дотримано порядок повідомлення позивачів про виявлене порушення надано можливість у розумінні строки відреагувати на таке порушення інтересів держави та належним чином обґрунтовано позицію щодо не підтвердження експертними висновками коливання ціни на природний газ, внаслідок чого укладені додаткові угоди підлягають визнанню недійсними, а тому підстави для залишення позовної заяви прокурора без розгляду відсутні.

Відповідач у письмових поясненнях на заяву про зміну (уточнення) підстав позову зазначає, що обсяги поставленого природного газу визначаються на підставі даних комерційних вузлів обліку. Оплата за отриманий природний газ відділом освіти проводилась виключно на підставі підписаних актів приймання - передачі природного газу. Водночас зазначає, що додаткові угоди, що є предметом спору були підписані, а отже схвалені сторонами. Тому твердження прокурора про те, що відповідачем була отримана оплата за товар, який оплачений, але не поставлений не відповідає дійсним обставинам справи.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне

Опрацюванням інформації, оприлюдненої на веб-порталі "ProZorro - публічні закупівлі", встановлено, що Відділом освіти Томашпільської селищної ради проведено процедуру закупівлі природного газу у кількості 64 м3 за ДК 021:2015:09120000-6 - "Газове паливо" з очікуваною вартістю 934 592,00 грн.

Оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на веб-порталі Уповноваженого органу за №UA-2018-11-21-000517-с. Основним критерієм вибору переможця визначено ціну (100%).

Згідно з реєстром отриманих тендерних пропозицій, на участь в процедурі зазначеної закупівлі подали пропозиції 2 учасника: ТОВ "Укртранссервіс - груп" ,ТОВ "Вінницягаз збут".

Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій від 10.12.2018, ураховуючи, що запропонована ціна за необхідний обсяг природного газу найбільш економічно вигідною була у ТОВ "Вінницягаз збут" (далі - Постачальник), його визнано переможцем аукціону.

Згідно з протоколом засідання тендерного комітету від 14.12.2018 № 114 ТОВ "Вінницягаз збут" визнано переможцем процедури закупівлі, направлено повідомлення про намір укласти договір та 29.12.2018 між Відділом освіти та ТОВ "Вінницягаз збут" укладено договір на постачання газового палива № 114115В7GLEB128.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. договору - постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2019 році природний газ (далі - Газ) згідно Д1< 021:20-6 Газове паливо , а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. Кількість Товару: 64 000 куб.м. Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків .

Між сторонами було погоджено, що сума цього договору становить: 515 840,00 гри у тому числі ПДВ 85 973,12 грн.

Ціна постачання природного газу становить 6 716,67 гри. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1 343,33 гри., всього з ПДВ - 8 060,00 грн.

Ціна, зазначена в п. 3.2. Договору, може змінюватись протягом дії Договору у випадках передбачених статтею 36 Закону України «Про публічні закупівлі». Зміна ціни на газ узгоджується шляхом підписання додаткових угод до цього Договору.

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 цього Договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором.

Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом II цього Договору.

Як слідує, з матеріалів справи до Відділу освіти від ТОВ «Вінницягаз збут» надійшов лист від 04.01.2019 № 2173-Сл-43-0119 щодо збільшення ціни природного газу на підставі експертного висновку Вінницької торгово-промислової палати від 03.01.2019 №В-2.

На підставі зазначених документів між Сторонами 24.01.2019 укладено додаткову угоду № 1 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018, якою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 8 060,00 грн до 8 857,94 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено. Додаткова угода № 1 набирає чинності з моменту підписання її сторонами. Керуючись ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони установили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 01.01.2019 та є невід`ємною частиною договору.

В подальшому до Відділу освіти від ТОВ «Вінницягаз збут» надійшов лист від 14.01.2019 № 2173-Сл-123-0119 щодо збільшення ціни природного газу на підставі експертного висновку Вінницької торгово-промислової палати від 11.01.2019 № В-9.

На підставі цих документів між Сторонами 28.01.2019 укладено додаткову угоду № 2 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018. Зазначеною угодою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 8 857,94 грн до 9 734,88 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено. Додаткова угода № 2 набирає чинності з моменту підписання її сторонами. Керуючись ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони установили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 01.01.2019 та є невід`ємною частиною договору (п. 4. додаткової угоди № 2).

У подальшому до Відділу освіти від ТОВ «Вінницягаз збут» надійшов лист від 24.01.2019 № 2173-Сл-295-0119 щодо збільшення ціни природного газу на підставі експертного висновку Вінницької торгово-промислової палати від 23.01.2019 №В-27.

На підставі цих документів між Сторонами 29.01.2019 укладено додаткову угоду № 3 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018. Зазначеною угодою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 9 734,88 грн до 10 698,63 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено. Додаткова угода № 3 набирає чинності з моменту підписання її сторонами. Керуючись ч. З ст. 631 ЦК України сторони установили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 01.01.2019 та є невід`ємною частиною договору (п. 4. додаткової угоди № 3).

Крім того, до Відділу освіти від ТОВ «Вінницягаз збут» надійшов лист від 05.02.2019 № 2173-Сл-413-0219 щодо збільшення ціни природного газу на підставі експертного висновку Вінницької торгово-промислової палати від 04.02.2019 №В-56.

На підставі цих документів між Сторонами 25.02.2019 укладено додаткову угоду № 4 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018. Зазначеною угодою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 10 698,63 грн до 11 458,80 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено. Додаткова угода № 4 набирає чинності з моменту підписання її сторонами. Керуючись ч. З ст. 631 ЦК України сторони установили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 01.02.2019 та є невід`ємною частиною договору (п. 4. додаткової угоди № 4).

Надалі до Відділу освіти від ТОВ «Вінницягаз збут» надійшов лист від 19.02.2019 № 2173-Сл-588-0219 щодо збільшення ціни природного газу на підставі експертного висновку Вінницької торгово-промислової палати від 14.02.2019 №В-73.

На підставі цих документів між Сторонами 26.02.2019 укладено додаткову угоду № 5 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018 (далі - додаткова угода № 5). Зазначеною угодою збільшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 11 458,80 грн до 12 027,12 грн з ПДВ, внаслідок чого обсяги постачання природного газу зменшено. Додаткова угода № 5 набирає чинності з моменту підписання її сторонами. Керуючись ч. З ст. 631 ЦК України сторони установили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 01.02.2019 та є невід`ємною частиною договору (п. 4. додаткової угоди № 5).

Окрім того, у листопаді 2019 року укладено ще дві додаткові угоди про зменшення ціни постачання природного газу.

Так, 11.11.2019 укладено додаткову угоду № 7 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018 (далі - додаткова угода № 7). Зазначеною угодою зменшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 12 027,12 грн до 9 774,664 грн з ПДВ. Додаткова угода № 7 набирає чинності з моменту підписання її сторонами.

Керуючись ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони установили, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 01.10.2019 та є невід`ємною частиною договору.

Крім цього, 25.11.2019 укладено додаткову угоду № 8 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018. Зазначеною угодою зменшено ціну на природний газ за 1000 м3 з 9 774,664 грн до 8 188,628 грн з ПДВ. Додаткова угода № 8 набирає чинності з моменту підписання її сторонами.

Як слідує з матеріалів справи відповідно до актів приймання-передачі природного газу, ТОВ «Вінницягаз збут» за період з січня по грудень 2019 року передано природного газу в кількості 44 662,69 м3 на загальну суму 478 063,59 грн, за які Відділом освіти відповідно до наданих для перевірки документів оплачено в сумі 478 063,59 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 25.01.2019 № ЗВІ89000710 в кількості 12 443 м3 на суму 133 123,05 грн (за січень); від 26.02.2019 № 3BI89004663 в кількості 10 799 м3 на суму 129 880,87 грн (за лютий); від 21.03.2019 № 3BI89006389 в кількості 7 452 м3 на суму 89 626,10 грн (березень); від 25.04.2019 № ЗВІ89010456 в кількості 1 794 м3 на суму 21 576,65 грн (за квітень); від 23.05.2019 № ЗВІ89011667 в кількості 163 м3 на суму 1 960,42 грн (за травень); від 21.06.2019 № 3BI89013266 в кількості 162 м3 на суму 1 948,39 грн (за червень); від 23.07.2019 № ЗВІ89014620 в кількості 58 м3 на суму 697,57 грн (за липень); від 21.08.2019 № ЗВІ89016205 в кількості 55,96 м3 на суму 673,04 грн (за серпень); від 25.09.2019 № ЗВІ89017996 в кількості 201,3 м3 на суму 2 421,06 грн (за вересень); від 28.10.2019 № 3BI89020367 в кількості 1 075,15 м3 на суму 10 509,23 грн (за жовтень); від 22.11.2019 № ЗВІ89022044 в кількості 3 768,06 м3 на суму 30 855,24 грн (за листопад); від 18.12.2019 № ЗВІ89024740 в кількості 6 691,22 м3 на суму 54 791,97 грн (за грудень) та платіжними дорученнями: від 31.01.2019 № 18, від 31.01.2019 № 21, від 31.01.2019 № 28, від 05.02.2019 № 66, від 27.02.2019 № 3, від 27.02.2019 № 28, від 27.02.2019 № 30, від 27.02.2019 № 78, від 27.02.2019 № 81, від 05.04.2019 № 36, від 05.04.2019 № 45, від 05.04.2019 № 168, від 05.04.2019 № 210, від 03.05.2019 № 61, від 03.05.2019 № 68, від 03.05.2019 № 241, від 28.05.2019 № 260, від 26.06.2019 № 361, від 30.07.2019 № 369, від 28.08.2019 № 400, від 26.09.2019 № 488, від 30.10.2019 № 565, від 27.11.2019 № 129, від 27.11.2019 № 162, від 27.11.2019 № 603, від 27.11.2019 № 803, від 21.12.2019 № 40, від 24.12.2019 № 190, від 24.12.2019 № 684, від 24.12.2019 № 941.

За твердженням прокурора зміни до істотних умов Договору від 29.12.2018 в частині збільшення ціни товару за одиницю не більше ніж на 10 відсотків, внесені безпідставно, без підтвердження коливання ціни товару на ринку.

Суд зауважує, що Прокурор стверджує, що такі додаткові угоди укладені з порушенням вимог ст. 3, ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", суперечать інтересам держави, тому просить суд при винесенні рішення вважати підставою позовних вимог щодо стягнення з ТОВ "Укртранссервіс - груп" на користь відділу, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади коштів у розмірі 114 893,45 грн норми ч. 1 ст. 670 ЦК України. Крім того зазначає, що позовна вимога про стягнення коштів з відповідача може бути розглянута судом як вимога про застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі" (Закон).

Вказаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 36 Закону).

За приписами частини 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. У абзаці 2 частини 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме за пунктом 2 частини 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму Договору.

Зі змісту укладених між Відділом освіти, спорту, культури та туризму Томашпільської селищної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" додаткових угод № № 1,2,3,4,5 до Договору слідує, що вказаними додатковими угодами збільшено ціну на природний газ в межах 10% кожного разу по кожній окремій угоді, та відповідно, зменшено кількість природного газу, за рахунок чого дотримано загальну ціну Договору.

Як підтверджується матеріалами справи підставою збільшення ціни на природний газ згідно укладених додаткових угод є листи відповідача з додатком інформації експертних висновків Вінницької торгово-промислової палати.

Відповідно до роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" від 07.04.2015 №3302-05/11398-07 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Згідно з підпунктом 57 пункту 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459, вказане Міністерство надає роз`яснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель.

Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожного разу сторони мають право збільшити ціну за одиницю товару не більше, ніж на 10% з урахуванням попередніх змін, однак у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Так, підставою для укладення додаткових угоди №№ 1,2,3,4,5 були експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати від 11.01.2019 р. № 9, від 23.01.2019 № В-27,від 04.02.2019 № В-56, від 14.02.2019 № В-73.

У роз`ясненні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" від 07.04.2015 №3302-05/11398-07 зазначено, що відповідно до Положення про Державну службу статистики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2014 № 481, Держстат України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, одним з основних завдань якого є реалізація державної політики у сфері статистики. Держстат України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема організовує і проводить статистичні спостереження за соціально-економічними та демографічними явищами і процесами, екологічною ситуацією в Україні та її регіонах шляхом збирання форм державної статистичної звітності та проведення спеціально організованих статистичних спостережень.

Утім перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.

Стаття 204 Цивільного кодексу України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема згідно приписів ч.1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

За правилами частини 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З мотивів наведених вище суд дійшов висновку, що додаткові угоди № № 1,2,3,4,5 укладено за відсутності законодавчо визначених підстав, позаяк коливання ціни на природний газ на момент укладення таких угод відповідачем не підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що додаткові угоди № № 1,2,3, 4, 5 суперечать п.2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", що є підставою для визнання таких додаткових угод недійсними.

Щодо наявності підстав для стягнення з відповідача 114 893,45 грн суд зазначає таке.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Тобто, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зокрема, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Тобто, зобов`язання з безпідставного набуття та збереження майна можуть бути наслідком таких юридичних фактів: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. При цьому за змістом статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України.

Аналогічної правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 25.04.2019 у справі №904/2342/18 та від 12.02.2019 у справі № 910/20926/16.

Приписами ст. 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи визнання недійсними додаткових угод №1-5 до Договору, отримані відповідачем від позивача 1 кошти, що становлять різницю від фактично сплачених позивачем 1 коштів за поставлений газ та в частині безпідставного збільшення ціни за додатковими угодами №1-5, які визнано недійсними.

Наведений прокурором у позовній заяві розрахунок таких коштів є обґрунтованим.

Отже, сплачені позивачем 1 відповідачу кошти в сумі 114 893,45 грн підпадають під правову кваліфікацію безпідставно набутого майна в силу приписів ст.1212 ЦК України.

Суд дійшов висновку, що Відділом освіти сплачено вартість постачання природного газу за додатковими угодами № № 1, 2, 3, 4, 5 до Договору № 114115B7GLEB128 на загальну суму 114 893,45 грн з ПДВ більше, ніж передбачено умовами укладеного за результатами торгів Договору № 114115B7GLEB128 та тендерною пропозицією ТОВ «Вінницягаз збут», що призвело до зайвих витрат Відділу освіти.

Таким чином, позов в частині стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів в сумі 114 893,45 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд зауважує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі 917/1739/17 зроблено висновок, що правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові. Суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом необхідно керуватися при вирішенні спору. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище законодавчі приписи, суд вважає заявлені прокурором позовні вимоги правомірними та обґрунтованими, з огляду на що задовольняє їх у повному обсязі.

При розгляді справи судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, зокрема про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При винесенні даного рішення суд врахував висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

В силу приписів ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 24.01.2019 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018, укладену між товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» () та відділом освіти Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області ().

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 28.01.2019 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018, укладену між товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» () та відділом освіти Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області ().

4. Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 29.01.2019 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018, укладену між товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» () та відділом освіти Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області ().

5. Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 25.02.2019 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018, укладену між товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» () та відділом освіти Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області ().

6. Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 26.02.2019 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114115B7GLEB128 від 29.12.2018, укладену між товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» () та відділом освіти Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області ().

7. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036, ) на користь відділу освіти, спорту, культури та туризму Томашпільської селищної ради (вул. Ігоря Гаврилюка, 23, смт Томашпіль, Томашпільский район, Вінницька область, 24200, ) кошти у розмірі 114 893,45 грн.

8. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036, ) судовий збір у розмірі 13 073,41 грн на користь Вінницької обласної прокуратури (, місцезнаходження 21050, м. Вінниця, вул. Монастирська 33, р/р IBAN UA0003988 в Державній казначейській службі України ум. Київ, МФО 820172).

9. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

10. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

11. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронні адреси: ,, ., .

Повне рішення складено 01 листопада 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Вінницькій обласній прокуратурі (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050)

3 - Відділу освіти, спорту, культури та туризму Томашпільської селищної ради (вул. Ігоря Гаврилюка, 23, смт Томашпіль, Томашпільский район, Вінницька область, 24200) 4 - Північному офісу Держаудитслужби (вул. Січових Стрільців, 18, м. Київ, 04053)

5 - Управлінню Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028)

6 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036)