УХВАЛА

м. Київ

19.10.2021Справа № 43/332

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Вазамі"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Кожний про своє - 1"

(ідентифікаційний код 31167732)

про банкрутство

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від заявника не з`явились,

від боржника не з`явились.

В судовому засіданні приймав участь: Реверук П.К. - ліквідатор боржника, Цимбал В.І. - предст. за дов. ТОВ "Правовий Альянс Україна".

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2007 року порушено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.07 призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Коновальчука А.С.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.19 поновлено провадження у справі та призначено її розгляд на 10.12.19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2020 призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Реверука П.К.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 982.231,48 грн.

Постановою Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Реверука П.К.

27.05.2021 від Головного управління Пенсійного Фонду України надійшла заява про заміну кредитора у справі.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи призначено на 05.08.2021.

04.08.2021 від ліквідатора боржника надійшов на затвердження ліквідаційний звіт.

04.08.2021 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про затвердження звітів про нарахування грошової винагороди та витрат,стягнення основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого.

21.09.2021 від товариства з обмеженою відповідальністю "Правовий Альянс Україна" надійшла заява про заміну кредитора у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 відкладено розгляд спарви на 19.10.2021.

06.10.2021 від ліквідатора боржника надійшли заперечення на заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Правовий Альянс Україна" про заміну кредитора у справі.

У судовому засіданні, розглянувши заяву товариство з обмеженою відповідальністю "Правовий Альянс Україна" про заміну кредитора у справі, суд встановив наступне.

В поданій заяві товариство з обмеженою відповідальністю "Правовий Альянс Україна" просить суд здійснити заміну Київської філії Відкритого акціонерного товариства "Кредобанк" на нього, як на правонаступника відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 16/09/2021 від 16.09.2021.

Судом встановлено, що 29.11.2011 між ПАТ "Кредобанк" (Банк) та ТОВ "Фінансова компанія "Приватні Інвестиції" (Новий кредитор) був укладений Договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, відповідно до умов якого Банк продає та відступає Новому кредитору права вимоги, а Новий кредитор на умовах цього Договору, купує та приймає права вимоги, зазначені в Додатку 1 (п.3.1. Договору). Також, відповідно до цього Договору, Банк продає та передає Новому кредитору, а Новий кредитор купує та приймає права вимоги за Кредитними договорами та за усіма Забезпеченнями, вказаних у Додатку №1 (п.3.2. Договору).

Поряд з іншим, за Договором факторингу, Новому кредитору було продане право вимоги до ТОВ "Кожний про своє - 1" за Кредитним договором №89 від 15.04.2003 (сума заборгованості 589 113,39грн.), укладеним між АТ "Кредит Банк (Україна)" (Банк) та ТОВ "Кожний про своє - 1" (Позичальник).

Також, 16.12.2011 між АТ "Кредобанк" (Первісний заставодержатель) та ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" (Новий заставодержатель) був укладений та нотаріально посвідчений Договір про відступлення прав за договорами застави (Договори забезпечення).

За вказаним договором також було відступлене право вимоги за нотаріально засвідченим Договором застави основних засобів від 15.04.2003, укладеним між АТ "Кредит Банк (Україна)" (Заставодержатель) та ТОВ "Кожний про своє - 1" (Заставодавець), який був укладений в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №89 від 15.04.2003.

- 16.09.2021 між ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" (Первісний кредитор) та ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" (Новий кредитор) був укладений Договір №16/09/2021/1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договором забезпечення.

Відповідно до умов Договору №16/09/2021/1, Первісний кредитор передає Новому кредитору своє право вимоги до ТОВ "Кожний про своє - 1" за Кредитним договором №89 від 15.04.2003 та Договором забезпечення (Договір застави основних засобів від 15.04.2003) зі сплати заборгованості за ними.

- 16.09.2021 між ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" (Первісний кредитор) та ТОВ "Правовий Альянс Україна" (Новий кредитор) був укладений Договір №16/09/2021/1-1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договором забезпечення.

Відповідно до умов Договору №16/09/2021/1-1, Первісний кредитор передає Новому кредитору своє Право вимоги до Боржника (ТОВ "Кожний про своє - 1") за Кредитним договором №89 від 15.04.2003 та Договором забезпечення (Договір застави основних засобів від 15.04.2003) зі сплати заборгованості за ними.

Згідно з п.1.1.4. Договору №16/09/2021/1-1, Право вимоги - право грошової вимоги Первісного кредитора до Боржника за Кредитним договором та Договором забезпечення зі сплати заборгованості за ними, строк платежу за якими настав чи виникне в майбутньому.

Сторони домовились, що Права вимоги включають також всі права вимоги за Кредитним договором, Договором забезпечення, а також всі похідні вимоги з цих договорів або такі, що випливають з них, в тому числі, але не виключно: вимоги з нарахування та стягнення процентів, неустойки, штрафів, індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, судові збори, вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів тощо.

Згідно з п.2.2. Договору №16/09/2021/1-1, розмір заборгованості Боржника станом на день підписання цього Договору в загальному розмірі становить 589 113,39грн.

Відповідно до п.4.1. Договору №16/09/2021/1-1, ціна договору становить 25 000,00грн.

16.09.2021 Сторони підписали Акт приймання-передачі прав вимоги до Договору №16/09/2021/1-1 від 16.09.2021 відповідно до якого Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв права вимоги за Кредитним договором №89 від 15.04.2003 та Договором застави основних засобів від 15.04.2003.

17.09.2021 ТОВ "Правовий Альянс Україна" сплатив на користь ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" суму в розмірі 25 000,00грн. за купівлю права вимоги згідно Договору №16/09/2021/1-1, що підтверджується платіжним дорученням №186 від 17.09.2021.

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Зазначені норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Водночас, Договір №16/09/2021/1-1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договором забезпечення від 16.09.2021 укладений у простій письмовій формі (не засвідчений нотаріально).

Оскільки, за Договором №16/09/2021/1-1 було відступлене право вимоги за Договором застави основних засобів від 15.04.2003, який був нотаріально засвідчений, то і Договір №16/09/2021/1-1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договором забезпечення від 16.09.2021 повинен був бути нотаріально засвідчений.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином, Договір №16/09/2021/1-1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договором забезпечення від 16.09.2021 укладений з порушенням вимог статті 513 ЦК України та відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України є нікчемним, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволені заяви ТОВ "Правовий Альянс Україна" про заміну кредитора у справі №43/332.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як було зазначено вище, відповідно до умов п.2.2. Договору №16/09/2021/1-1, розмір заборгованості Боржника (ТОВ "Кожний про своє - 1") станом на день підписання цього Договору в загальному розмірі становить 589 113,39грн., а плата за яку Новий кредитор придбав право вимоги встановлена в розмірі 25 000,00грн. (п.4.1. Договору).

17.09.2021 ТОВ "Правовий Альянс Україна" сплатив на користь ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" суму в розмірі 25 000,00грн. за купівлю права вимоги згідно Договору №16/09/2021/1-1.

Наведені обставини свідчать, що Новий кредитор придбав з дисконтом право вимоги до боржника - ТОВ "Кожний про своє - 1", що є ознакою факторингової операції.

Відповідно до ч. 3 ст.1079 ЦК України, фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Водночас, новий кредитор - ТОВ "Правовий Альянс Україна" не є фінансовою установою та не може бути фактором за договорами факторингу.

Викладені вище обставини свідчать про те, що Договір №16/09/2021/1-1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та договором забезпечення від 16.09.2021 укладений з порушенням ч.3 ст.1079 ЦК України, що також є підставою для відмови в задоволені заяви ТОВ "Правовий Альянс Україна" про заміну кредитора у справі №43/332.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні поданої заяви.

Також, у судовому засіданні, розглянувши клопотання ліквідатора боржника про затвердження звітів про нарахування грошової винагороди та витрат,стягнення основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого, суд встановив наступне.

В поданому клопотанні ліквідатор боржника просить суд затвердити звіти про нарахування грошової винагороди та витрат, а також стягнути грошову винагороду з кредиторів пропорційно заявлених ними вимог.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Відповідно ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Із змісту ч. 5 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства слідує, що оплата послуг ліквідатора за період виконання ним своїх повноважень може здійснюватися й з фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника. При цьому, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд вправі застосувати такий принцип дорозподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням процедури розпорядження майном (в тому числі на виплату грошової винагороди ліквідатора), за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення фонду для оплати грошової винагороди розпоряднику майна чи відшкодування його витрат, оскільки законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Як вбачається з наданого на затвердження звіту та ліквідаційного балансу боржника, вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені, у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/32824/15 зазначено, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг розпорядника майна в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Суд касаційної інстанції зазначає в постанові, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Разом з тим, Верховний Суд в постанові від 10 липня 2019 року у справі № 15/60-б зазначив, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг розпорядника майна в залежність від обсягу діяльності, від розміру вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Суд також виходить з правової позиції Верховного Суду щодо визначення джерел грошової винагороди арбітражного керуючого, викладеної у постанові від 04 жовтня 2018 року у справі № 916/1503/17. Верховний Суд зазначив, що "Законом про банкрутство передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого - розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора, разом з тим, Закон не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.

Отже, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, вона повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам (висновки щодо застосування цих норм права викладені у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 912/1783/16).

У постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 5021/1493/12 вказано, що не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Верховний Суд робить правовий висновок для новітньої історії конкурсного права, що у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі пропорційно на кредиторів, є правомірним.

Отже, у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, станом на час подання арбітражним керуючим заяви стягнення сум грошової винагороди та здійснення витрат розпорядника майна, покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень розпорядника майна у справі на кредиторів у справі, є правомірним.

Також, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 912/1783/16, від 04 жовтня 2018 року по справі № 916/1503/17 та від 30 січня 2019 року по справі № 910/32824/15).

При цьому, судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, а роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996 ["Cantoni v. Frace", заява № 17862/91, §31-32), "Вєренцов проти України" від 11.04.2013 ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, §65)].

Крім того, суд керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 52, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Правовий Альянс Україна" про заміну кредитора у справі.

2.Задовольнити клопотання ліквідатора боржника № 02-86/1035 від 03.08.2021

3.Затвердити звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Реверука П.К. за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Кожний про своє - 1" у справі № 43/332 за період з 28.01.2020 по 03.08.2020 в розмірі 88.213,45 грн.

4.Затвердити звіт про витрати арбітражного керуючого Реверука П.К., пов`язані із виконанням повноважень розпорядника майна ТОВ "Кожний про своє - 1" у справі №43/332 за період з 28.01.2020 по 03.08.2020 в розмірі 955,50 грн.

5.Затвердити звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Реверука П.К. за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Кожний про своє - 1" у справі № 43/332 за період з 04.08.2020 по 05.08.2021 в розмірі 201.701,02 грн.

6.Затвердити звіт про витрати арбітражного керуючого Реверука П.К., пов`язані з виконанням повноважень ліквідатора ТОВ "Кожний про своє - 1" у справі № 43/332 за період з 04.08.2020 по 03.08.2021 в розмірі 813,40 грн.

7.Стягнути з Акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, Україна, м. Львів, вул. Сахарова, буд.78, МФО 325365, ) на користь арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; рахунок: отримувач: Реверук Петро Костянтинович; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; рахунок: НОМЕР_2 , банк: АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299; адреса для листування: а/с 71, м. Київ, 04071) 291.595 (двісті дев`яносто одна тисяча п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 87 коп. основної грошової винагороди та витрат за період виконання повноважень розпорядника майна та ліквідатора ТОВ "Кожний про своє - 1" у справі № 43/332.

8.Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ) на користь арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; рахунок: отримувач: Реверук Петро Костянтинович ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; рахунок: НОМЕР_2 , банк: АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299; адреса для листування: а/с 71, м. Київ, 04071) 87 (вісімдесят сім) гривень 50 коп. основної грошової винагороди та витрат за період виконання повноважень розпорядника майна та ліквідатора ТОВ "Кожний про своє - 1" у справі №43/332.

9.На виконання ухвали видати накази.

10.Ухвала набрала чинності негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Суддя М.В. Пасько

Повний текст ухвали складено 26.10.2021.