Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/668/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Галінтеренерго",

до відповідача: Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль- Нова",

про стягнення заборгованості в сумі 12 970 614,89 грн.

за участю:

Від позивача: Бабій Андрій Миколайович - адвокат, (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1085170 від 07.07.2021; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 002123 від 05.03.2021)

Від відповідача представники не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галінтеренерго" звернулось з позовом до Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль- Нова" про стягнення 12 970 614,89 грн. заборгованості за договором поставки № 219 від 12.08.2020.

Суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 02.08.2021 (ухвала про відкриття провадження від 13.07.2021).

Підготовче судове засідання відкладалось судом на 10.09.2021 та за клопотанням сторін на 24.09.2021 та 04.10.2021. Також судом задоволено клопотання позивача та продовжено строк підготовчого провадження (ухвала від 10.09.2021).

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо оплати поставленого товару. Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 174, 193, 265 ГК України, ст. 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 655, 662, 663, 692, 712 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позов його заперечив мотивуючи відсутністю підстав для оплати поставленого товару, оскільки відвантажувальні документи мають недоліки (первинні документи не містять обов`язкових реквізитів), а також наявністю застережень щодо якості товару. Заперечення обгрунтовані приписами ст. 9 Закону України "Про бугалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 268 ГК України, ст. 678 ЦК України.

Дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

Сторонами у справі укладено договір поставки № 219 від 12.08.2020.

Згідно п.1.1,1.2. Договору позивач (постачальник) зобов`язався поставити у власність відповідача (покупця) вугільну продукцію в строки, в кількості, асортименті і з якісними характеристиками, за реквізитами та ціною погодженими сторонами договору, покупець прийняти вугілля та оплатити його вартість, відповідно до умов договору.

Пункт 6.4 Договору встановлює, що оплата вартості вугілля, поставленого у відповідному місяці поставки, здійснюється Покупцем, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості поставленого Постачальником та прийнятого Покупцем у відповідному місяці вугілля на поточний рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів після місяця поставки, за умови надання Постачальником Покупцю оформлених належним чином рахунків, податкових накладних, реєстрів до зведених податкових накладних, розрахунків знижок ціни та вартості вугілля, посвідчень якості на поставлене вугілля та за умови підписання Сторонами актів приймання-передачі вугілля і актів звіряння за кількістю та якістю.

Факт поставки товару підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних № 229 від 28.08.2020, № 270 від 14.09.2020, № 273 від 21.09.2020, № 275 від 21.09.2020, № 288 від 30.09.2020, № 286 від 30.09.2020, № 290 від 06.09.2020, № 292 від 06.10.2020, № 295 від 12.10.2020, № 298 від 13.10.2020. До кожної партії товару позивачем додано розрахунок вартості вугілля, акт звіряння кількості та якості вугільної продукції, посвідчення про якість вугілля, рахунки на оплату, податкові накладні та транспортні документи, а саме товарно-транспортні накладні або залізничні накладні з відомостями вагонів.

Загалом позивачем відвантажено вугілля разом із транспортними витратами на суму 40 952 614,89 грн., яка оплачена відповідачем частково в сумі 27 982 000,00 грн. Отже, борг становить 12 970 614,89 грн.

При вирішенні даного спору суд керується приписами ч. 1 ст. 67 ГК України, згідно з якою відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 181 ГК України). За приписами ч. 2 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. В п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України визначено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Встановлені обставини справи свідчать про те, що договір поставки № 219 від 12.08.2020 був укладений у письмовій формі.

Факт поставки ТОВ "Галінтеренерго" товару згідно видаткових, товарно- транспортних накладних, залізничних накладних, відомостей вагонів, податкових накладних та прийняття його відповідачем та складання актів звірки кількості та якості свідчить про виникнення між сторонами договірних правовідносин, які регулюються положеннями закону, що виникають з договору поставки.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач цей обов`язок не виконав, оплату за поставлений товар на суму 12 970 614,89 грн не здійснив.

Заперечення відповідача суд вважає безпідставними, при цьому врахувавши наступне.

Визначальною ознакою господарської операції у розумінні статей 1, 3, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, суд розглядаючи справу досліджує окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Зокрема, обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірними видатковими накладними, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця тощо (схожі висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18).

Суд звертає увагу на те, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 916/922/19).

Такий факт оцінюється в сукупності з іншими доказами у справі, оскільки вибіркова оцінка доказів не відповідає приписам процесуального законодавства.

Так , дійсно, на товарно-транспортних накладних за період з 01.10.2020 по 04.10.2020 по яких здійснювалось відвантаження вугілля за видатковою накладною № 290 від 06.10.2020 та на товарно-транспортних накладних за період від 04.10.2020 по 13.10.2020 по яких здійснювалось відвантаження вугілля за видатковою накладною № 298 від 13.10.2020 відсутні підписи та відбитки печатки відповідача. Про те, самі видаткові накладні підписані представником відповідача, кількість відвантаженого вугілля у транспортних накладних відповідає кількості у видаткових накладних, одночасно відповідає актам № 151, № 156 звіряння кількості та якості вугільної продукції також підписаним представником відповідача.

Одночасно суд зауважує, що відповідачем не виконано вимог суду висловлених в ухвалі від 02.08.2021, щодо надання доказів за спірний період на підтвердження заперечень.

Станом на день винесення судом рішення, відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

Підсумовуючи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, отже позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат по справі, то суд зазначає наступне.

При зверненні з позовом до суду позивач у позовній заяві зазначив орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу, яку очікує понести в розмірі 129 706,15 грн. та сплатив судовий збір в розмірі 194 559,23 грн.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

В судовому засіданні з урахуванням приписів ст. 129 ГПК України, позивачем заявлено усне клопотання про подання протягом 5-ти днів, після ухвалення судом рішення, належних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з п.5 ч.6 ст.238 ГПК України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

За наведеного, керуючись статтями 73, 74, 86, 123, 129, 178, 231, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Галінтеренерго" до Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" про стягнення заборгованості в сумі 12 970 614,89 грн. - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль - Нова" (вул. Промислова, 1, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304, код 40885849) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Галінтеренерго" (вул. Січових Стрільців, буд. 21, м. Київ, 04053, код 42151557) 12 970 614 грн 89 к. (дванадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят тисяч шістсот чотирнадцять гривень вісімдесят дев`ять копійок) заборгованості та 194 559 грн 23 к. (сто дев`яносто чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень двадцять три копійки) судового збору.

Судове засідання по розгляду витрат на правову допомогу позивача призначити на 01.11.2021 року о 12:00 год.

Судове засідання відбудеться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 32, зал судових засідань 2.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного Господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.10.2021

Суддя О. М. Фанда