ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2021 р. Справа№ 910/5068/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Шаптали Є.Ю.

представники сторін: не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»

на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2021

у справі № 910/5068/21 (суддя - Лиськов М.О.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»

до акціонерного товариства «Українська Залізниця»

про стягнення 109 161, 25 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

26.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська Залізниця» про стягнення 109 161,25 грн. збитків за втрату (недостачу) вантажу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» у відшкодування збитків у сумі 109 161,25 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 270,00 грн.

14.07.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» надійшла заява про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.21 заяву ТОВ «Грейнсвард» про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено частково. Стягнуто з акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000, 00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2021 у справі № 910/5068/21 у частині зменшення витрат на професійну правничу допомогу та прийняти нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000, 00 грн.

Доводи апелянта зводяться до безпідставного зменшення судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу без врахування тієї обставини, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про їх зменшення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пашкіна С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 відкрито апеляційне провадження та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи. Витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5068/21.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2021 справу № 910/5068/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 справу № 910/5068/21 прийнято до провадження у згаданому вище складі суддів.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Об`єднана палата у вказаній постанові зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження заявлених витрат позивачем надано наступні документи:

- копію договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 (а.с. 57 т.1);

- ордер на надання правничої допомоги (а.с. 55 т. 1);

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК № 001243 від 16.12.2019 на ім`я Накоп`юка Ярослава Володимировича (а.с. 56 т. 1);

- акти виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/09 від 26.03.2021 (а.с. 113 т.1), №17-01/27 від 09.07.2021 (а.с. 116 т.1);

- рахунки на оплату №17-01/09 від 26.03.2021 (а.с. 114 т.1), №17-01/27 від 09.07.2021 (а.с. 117 т.1);

- платіжні доручення №6454 від 26.03.2021, №6533 від 09.07.2021 на загальну суму 10 000, 00 грн. (а.с.115,118 т.1);

У актах виконаних робіт (наданих послуг) та у тексті клопотання про розподіл судових витрат позивачем наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Накоп`юком Я.В., як представником інтересів позивача у даній справі, з визначенням їх вартості та витраченого адвокатом часу на їх виконання.

Вказаними доказами підтверджується надання зазначеним адвокатом позивачеві послуг з професійної оплатної правничої допомоги у погодженому між адвокатським об`єднанням та клієнтом розмірі, а також здійснення розрахунків у сумі 10 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, за приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, зокрема вказавши, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Надалі об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду підтвердила цей висновок у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 та у постанові від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, зазначивши, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України).

У постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважила, що викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 правова позиція має враховуватись при вирішенні усіх наступних спорів у подібних правовідносинах.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що за приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Сама лише незгода учасника спору із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 910/5410/19.

Заперечуючи проти відшкодування витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, відповідач у поданному клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу не навів переконливих мотивів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі на спростування правильності розрахунків позивача, виходячи з встановленого в договорі фіксованого розміру вартості послуг за одну годину роботи.

У своєму клопотанні відповідач послався на те, що у зв`язку із відсутністю на день подання клопотання, детального опису наданих адвокатом послуг, надати обгрунтовані заперечення відповідач немає можливості.

Однак, після надання позивачем актів наданих послуг із обсягами та суммарною вартістю наданих адвокатом послуг, відповідач обгрунтованих заперечень не надавав.

Колегія суддів зазначає, що клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу має бути обґрунтованим, однак, відповідачем е спростовано як розмір понесених позивачем витрат, так і їх явну неспівмірність із складністю справи.

До переліку виконаних адвокатом послуг, витрати щодо яких заявлені позивачем, були включені виключно лише ті роботи та послуги, які були необхідними для розгляду даної справи. Витрати по жодним іншим роботам адвоката не включалися позивачем до розрахунку судових витрат.

Таким чином, відповідачем не доведено неспівмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, а відтак, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про необхідність зменшення витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу до 7 000, 00 грн.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 у даній справі позовні вимоги задоволено, з огляду на приписи п. 3 ч. 4 ст.129 ГПК України та наявні в матеріалах справи докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що витрати на професійну правову допомогу підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі у сумі 10 000, 00 грн.

З огляду на вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №910/5068/21 підлягає скасуванню в частині зменшення витрат на професійну правничу допомогу з постановленням в цій частині нового додаткового рішення про стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «Грейнсвард» витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн., а відтак, апеляційна скарга ТОВ «Грейнсвард» на додаткове рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» задовольнити.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №910/5068/21 скасувати в частині відмови у покладенні на відповідача 3 000, 00 грн.

Викласти резолютивну частину додаткового рішення Господарського суду міста Києва у такій редакції:

«Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройца, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32 літера А, 3-й поверх, ідентифікаційний код 41564379) 10 000, 00 грн. судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції».

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/5068/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Шаптала