номер провадження справи 32/102/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 Справа № 908/2082/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі Новасардовій І.В., розглянувши матеріали

За позовом Акціонерного товариства "Райфайзен Банк", (юридична адреса: 01011, м. Київ, вул.Лєскова, буд. 9, адреса для листування: 73003, м. Херсон, пр. Ушакова, буд. 53)

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжшинторг" (69001, м. Запоріжжя, б-р Гвардійський, буд. 22, кв. 217, )

до відповідача 2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 290 670 грн. 74 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Пасечник Ю.А., довіреність № 605/21-Н від 26.07.2021

від відповідача 1: не з`явився.

від відповідача 2: не з`явився.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

16.07.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява про солідарне стягнення 290670 грн.74 коп. заборгованості за кредитним договором №011/11210/498225 від 03.01.2019, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 260888грн. 88коп., заборгованості за відсотками в розмірі 29781 грн. 86 коп.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2021 справу № 908/2082/21 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позовних вимог, шляхом накладення арешту на нерухоме майно гр. ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ):

- нежиле приміщення - підвалу за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 142,5 кв. м., право власності належить ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , форма власності приватна, частка власності в розмірі 39/50, підстава виникнення права власності - договір купівлі - продажу, № 5246 від 16.07.2008, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. - шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Протоколом автоматизованого розподілу від 16.07.2021 заяву про забезпечення позову розподілу заяву визначено до розгляду раніше визначеному складу суду, судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.07.2021 вищевказану позовну заяву прийнято судом, відкрито провадження у справі № 908/2082/21 (номер провадження 32/102/21). Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.09.2021. Розгляд заяви про забезпечення позовних вимог також призначено до розгляду в судовому засіданні 02.09.2021.

Ухвалою суду від 02.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження та розгляд справи відкладено на 07.10.2021.

Ухвалою суду від 07.10.2021 відмовлено в задоволенні заяви АТ "Райффайзен банк" про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 07.10.2021 закрито підготовче провадження у справі № 908/2082/21 та призначено до розгляду по суті на 18.10.2021.

18.10.2021 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги на підставах викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача 1, 2 в жодне судове засідання не з`являлись, про поважні причини неявки суд не повідомляли. Клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача 1, 2 на адресу суду не надходило. Про визнання позовних вимог в повному обсязі не заявлено.

Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач 1, 2 був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутнім в судовому засіданні відповідач 1, 2 не скористався.

Відповідачі своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористались, відзив на позовну заяву від відповідачів до господарського суду Запорізької області не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» - кредитор та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖШИНТОРГ» - позичальник укладений Кредитний договір №011/11210/498225.

Відповідно до умов п. 1.1. договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) у формі невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування 600 000,00 грн, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені договором.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що кінцевим терміном надання Кредиту є 03.03.2019.

Згідно п. 1.3. договору, кінцевий термін погашення кредиту - 03.01.2022, або інша дата, визначена відповідно до п. 5.4. або статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, в який позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за кредитом).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28 % річних.

Нарахування процентів за кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості за кредитом (в т.ч. простроченої) протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення кредиту в повному обсязі (п. 2.3. договору).

Статтею 5 Договору визначено порядок погашення кредиту, процентів та інших платежів за договором.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язався протягом дії договору здійснювати погашення заборгованості в порядку, визначеному договором.

Відповідно до п. 8.1. договору визначено, що у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором та/або договором забезпечення, а також інші обставини, які, на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором, не будуть виконані, кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угоди (договорів) вжити один або декілька таких заходів:

8.1.1. відмовити в наданні кредиту або його частини за договором;

8.1.2. скасувати або встановити розмірі ліміту в розмірі фактичної заборгованості позичальника за договором;

8.1.3. вимагати дострокового повного/часткового виконання зобов`язань за договором;

8.1.4. вимагати від позичальника та/або поручителів надання забезпечення (додаткового забезпечення) виконання зобов`язань позичальника за договором.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань відповідно до договору (п. 12.1. договору).

Сторони також погодили, що нарахування процентів за Кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, щоденно на залишок фактичної заборгованості Позичальника (в т. ч. простроченої), протягом всього строку користування Кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі Кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення Кредиту в повному обсязі (п. 2.3. Кредитного договору).

Згідно умов п. 5.1.- п.5.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами у валюті Кредиту кожного місяця, 03 (четвертого) числа, та при погашенні заборгованості за Кредитом в повному обсязі. Якщо дата сплати, зазначена у Графіку, не є Банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього Банківського дня, що передує даті, визначеній у Графіку.

Пунктом 3 договору передбачений порядок надання кредиту та особливі умови.

Відповідно до умов п. 3.2. Кредитного договору Кредитор, після виконання Позичальником обов`язкових умов, вказачених в п. 3.1. Договору, надав в межах Ліміту кредитні кошти з позичкового рахунку, шляхом безготівкового перерахування на зазначений Позичальником поточний рахунок в АТ «Райффайзен Банк», для подальшого використання за цільовим призначенням.

Судом встановлено, що видача коштів здійснювалась на підставі Додаткової угоди №1 до Кредитного договору № 011/11210/498225 від 09.01.2019 року на суму 94000,00 грн.; Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору № 011/11210/498225 від 22.01.2019 року на суму 100000,00 грн.; Додаткової угоди № 3 до Кредитного договору № 011/11210/498225 від 25.01.2019 року на суму 60000,00 грн.; Додаткової угоди № 4 до Кредитного договору № 011/11210/498225 від 14.02.2019 року на суму 100000,00 грн.; Додаткової угоди № 5 до Кредитного договору № 011/11210/498225 від 27.02.2019 року на суму 146000,00 грн.

Факт надання кредиту підтверджується банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 03.01.2019 між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 - поручитель, укладено Договір поруки №011/11210/498225/П, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язаннями, які виникають з умов Кредитного договору №011/11210/498225 від 03.01.2019, в повному обсязі цих зобов`язань.

Відповідно до умов п. 2.1. Договору поруки Сторони визначили, що у випадку неналежного виконання позичальником всіх або окремих зобов`язань, ОСОБА_1 та ТОВ «ЗАПОРІЖШИНТОРГ» відповідають перед АТ «Райффайзен Банк» як солідарні боржники. У випадку неналежного виконання позичальником всіх або окремих забезпечуваних зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Поручителя, щодо сплати заборгованості за порушеними зобов`язаннями.

Згідно умов п. 2.2. Договору поруки Поручитель зобов`язався здійснювати виконання порушених Забезпечуваних зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання Вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій Вимозі.

Відповідно до п. 7.2. Договору поруки, договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою Кредитора. Строк поруки, що встановлена договором становить п`ять років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання.

Відповідно до 1.1.1. Договору поруки, поручитель повинен повернути кредит в розмірі 600000,00грн. в порядку передбаченому Кредитним договором, не пізніше 03.01.2022, або іншої дати, визначеної відповідно до умов Кредитного договору.

В порушення умов кредитного договору ТОВ "Запоріжшинторг" взяті на себе зобов`язання за договором по сплаті кредитної заборгованості та сплаті процентів за користування кредитом виконав неналежним чином та не в повному обсязі, у зв`язку із чим станом на 18.10.2021 утворилась заборгованість на загальну суму 290670,74 грн, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі - 260 888,88 грн, у т.ч. прострочена заборгованість за Кредитом - 61 050,29 грн., заборгованість за відсотками - 29 781,86 грн, у т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 24 578,38 грн.;

Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору, Кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод, вимагати дострокового повного/часткового виконання Позичальником зобов"язань за Договором.

27.03.2021 позивачем було направлено на адреси відповідачів вимоги № 114-43/3-151167 та № 114-43/3-151168 відповідно про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.

Невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за договором в частині погашення заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитними коштами стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в примусовому порядку.

Аналіз норм чинного законодавства та наданих матеріалів, дає суду можливість зробити висновки, що правовідносини сторін врегульовані кредитним договором та договором поруки.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Приписами статей 626 та 627 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 600 000,00 грн.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою кредитний договір № 011/11210/498225 від 03.01.2019 є договором, згідно якому, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця, ч. 3 ст. 1049 ЦК України.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 01.03.2021 ТОВ "Запорыжшинторг" має заборгованість за кредитом у розмірі 260888,88 грн. та заборгованість за відсотками на суму 29781,86грн.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Райфайзен Банк", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжшинторг", м. Запоріжжя та ОСОБА_1 , м. Запоріжжя задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжшинторг" (69001, м. Запоріжжя, б-р Гвардійський, буд. 22, кв. 217, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райфайзен Банк", (юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, адреса для листування: 73003, м. Херсон, пр. Ушакова, буд. 53, ) заборгованість за кредитом у розмірі 260888 (двісті шістдесят тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 88 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 29781 (двадцять дев`ять тисячі сімсот вісімдесят одна) грн. 86 коп., 2270 (дві двісті сімдесят) грн. 00 копійок сплаченого судового збору.

3. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжшинторг" (69001, м. Запоріжжя, б-р Гвардійський, буд. 22, кв. 217, ) на користь Акціонерного товариства "Райфайзен Банк", (юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, адреса для листування: 73003, м. Херсон, пр. Ушакова, буд. 53, ) заборгованість за кредитом у розмірі 260888 (двісті шістдесят тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 88 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 29781 (двадцять дев`ять тисячі сімсот вісімдесят одна) грн. 86 коп., 2270 (дві двісті сімдесят) грн. 00 копійок сплаченого судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01 листопада 2021 року.

Суддя Н.А. Колодій