СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Харків Справа № 904/3214/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Барбашова С.В. , суддя Радіонова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників учасників справи:

від кредитора (Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця») Гараєва О.С., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 02.10.2018 серії ПТ № 2315) - за довіреністю від 12.01.2021 №18;

інші учасники справи у судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вх. №2320 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021 (повний текст оскаржуваної ухвали (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13.07.2021) складено 09.07.2021, суддя Міньковський С.В.) за результатом розгляду заяви з грошовими вимогами до банкрута

у справі № 904/3214/18

за заявою Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс Дніпроспецмаш, м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 30.07.2020 у справі №904/3214/18 Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс Дніпроспецмаш" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; припинено повноваження розпорядника майна Кошовського С.В. та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Демчан О.І.

07.06.2021 до господарського суду Харківської області надійшла заява ГУ ДПС у Дніпропетровській області з вимогами до банкрута на загальну суму 4 945 642,07грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі №904/3214/18 визнано вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області частково в сумі боргу 53,41грн (штрафна санкція) та 4540,00грн судового збору. В решті вимог відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована наступним:

- заборгованість боржника з податку на додану вартість у сумі 2 242 135,33 грн, що виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 01.11.2013 № на суму 1610577,83грн; від 29.05.2017 № на суму 5115,44грн, від 29.06.2013 № на суму 127 755,00грн; від 01.11.2013 № на суму 36743,20грн; від 28.11 2017 № на суму 36743,20грн, а також на підставі уточнюючої декларації від 07.06.2017 № (відповідно до наданих документів вірний номер № ) в сумі 458017,87 грн, вже була предметом судового розгляду, за результатом якого ухвалою господарського суду Харківської області від 04.02.2021 у справі №904/3214/18, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 та постановою Верховного Суду від 13.08.2021, вказані вимоги заяви ГУ ДПС у Харківській області про включення грошових вимог до боржника були відхилені; при постановленні наведеного судового рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що вимоги ГУ ДПС у Харківській області, які виникли у тому числі на підставі податкових повідомлень-рішень від 01.11.2013 № на суму 1610577,83грн; від 29.05.2017 № на суму 5115,44грн, від 29.06.2013 № на суму 127 755,00грн; від 01.11.2013 № на суму 36743,20грн; від 28.11.2017 № на суму 36743,20грн, а також на підставі уточнюючої декларації від 07.06.2017 № (відповідно до наданих документів вірний номер №) в сумі 458017,87 грн, були подані до суду із пропуском 1095-денного строку, визначеного статтею 102 ПК України;

- заявником не доведено наявності правових підстав для включення майнових вимог Головного управління ДПС у Дніпропетроській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс «Дніпроспецмаш» у розмірі пені в сумі 3 925,99грн, оскільки матеріали заяви не містять документів на підставі яких податковим органом були нарахована відповідна пеня, а також обґрунтованого розрахунку заявленої пені, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірки підстав виникнення таких зобов`язань і арифметичну правильність їх нарахування;

- відсутні підстави для визнання кредиторських вимог ГУ ДПС у Дніпропетровській області, які виникли у боржника у зв`язку з поданням декларацій зі сплати орендної плати, оскільки зазначені вимоги заявлені податковим органом вже після спливу визначеного статтею 102 ПК України 1095-денного строку, внаслідок чого, заявлена кредиторська заборгованість в цій частині боргу є безнадійною та підлягає списанню;

- заявлена вимога ГУ ДПС у Дніпропетровській області у розмірі 53,41грн виникла ще до відкриття провадження у справі про банкрутство, тому за своїм змістом є конкурсною та мала бути заявлена податковим органом у 30-денний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Дніпроспецмаш", а саме - до 02.11.2018; оскільки вищезазначену вимогу було заявлено ГУ ДПС у Дніпропетровській області лише 04.06.2021, тобто після проведення попереднього засідання та закінчення граничного строку, встановленого для подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника, а також враховуючи, що грошові вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області до банкрута на суму 53,41грн та судового збору у сумі 4540,00грн підтверджені доданими до заяви кредитора документами, наявні правові підстави для визнання вимог ГУ ДПС у Дніпропетровській області в цій частині.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповного з`ясування обставин справи, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі №904/3214/18 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким визнати грошові вимоги ГУ ДПС у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління ДПС у Дніпропетровській області посилалось на наступне:

- місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що податковим органом пропущений 1095-денний строк для пред`явлення вимоги про стягнення раніше нарахованого податкового боргу, оскільки на момент розгляду заяви з грошовими вимогами до банкрута строки давності у силу положень пункту 52-2 підрозділу 10, статті 102 Податкового кодексу України є зупиненими;

- при винесенні оскаржуваної ухвали за результатом розгляду заяви податкового органу про включення грошових вимог до боржника місцевим господарським судом не було враховано встановлення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у даній справі, що свідчить про дотримання Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області встановленого 1095-денного строку давності;

- судом першої інстанції при розгляді заяви з грошовими вимогами до боржника в частині включення розміру пені у сумі 3925,99грн, нарахованої відповідно до статті 129 ПК України, не було надано оцінку інтегрованій картці платника податків, оскільки вихідні дані, які містяться для обрахування пені, містяться саме у вказаному документі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 30.07.2021 для розгляду справи №904/3214/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Зубченко І.В., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 у справі №904/3214/18 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі №904/3214/18 залишено без руху з підстав відсутності доказів направлення апеляційної скарги листом з описом вкладення сторонам у справі про банкрутство (арбітражному керуючому, кредиторам) та доказів сплати судового збору у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги Головне управління ДПС у Дніпропетровській області 19.08.2021 звернулось до Східного апеляційного господарського суду з клопотанням, що надійшло до суду апеляційної інстанції 25.08.2021, в якому апелянт просить долучити докази направлення копії апеляційної скарги сторонам у справі про банкрутство та докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

26.08.2021 Східним апеляційним господарським судом листом №13-49/017454 повідомлено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, що у відповідності до витягу з табелю обліку використання робочого часу суддів суддя-доповідач Гребенюк Н.В. перебуває у відпустці по 28.08.2021 включно, з огляду на що, керуючись п.5.4 Рішення зборів суддів від 15.02.2019 №3, вказане клопотання про усунення недоліків буде передано судді-доповідачу після виходу з відпустки.

У зв`язку з відпусткою судді Медуниці О.Є. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 30.08.2021 для розгляду справи №904/3214/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Зубченко І.В., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 у справі №904/3214/18 поновлено пропущений процесуальний на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі №904/3214/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі №904/3214/18; призначено справу до розгляду на 21.09.2021 о 12:00год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду; встановлено строк до 15.09.2021 включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи.

16.09.2021 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ініціюючий кредитор просив залишити апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі №904/3214/18 без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції кредитор, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця», зазначило наступне:

- в межах розгляду даної справи вже розглядалась заява ГУ ДПС у Харківській області із грошовими вимогами до банкрута, які виникли на підставі одних і тих самих податкових повідомлень-рішень, а саме від 01.11.2013 №, від 29.06.2017 №, від 28.11.2017 №, а також уточнюючої декларації від 07.06.2017 №, у включенні яких ухвалою господарського суду Харківської області від 04.02.2021 було відмовлено;

- місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що податковим органом пропущений встановлений 1095-денний строк на звернення із вимогою про стягнення податкової заборгованості, оскільки за змістом п.2-2 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу 20 Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено виключення, на які не поширюються мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по останній день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, зокрема у випадку документальної позапланової перевірки за наявності порушеного провадження у справі про банкрутство;

- судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні вимог заяви у розмірі пені в сумі 3 926,99грн, оскільки ані до заяви про включення майнових вимог до боржника, ані у апеляційній скарзі Головним управлінням ДПС у Дніпропетроській області не визначено підставу та проміжок часу, за який така пеня була нарахована.

У зв`язку з відпусткою судді Зубченко І.В. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 21.09.2021 для розгляду справи №904/3214/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., суддя Барбашова С.В., суддя Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 у справі №904/3214/18 оголошено перерву у судовому засіданні до 28.10.2021 об 11год 00хв.

26.10.2021 до Східного апеляційного господарського суду засобами електронної пошти від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов електронний лист, що містив клопотання про розгляд справи без участі апелянта, який не містить електронного цифрового підпису, про що свідчить акт Східного апеляційного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 №09-29/436, з огляду на що, враховуючи положення статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", статей 42, 170 ГПК України, вказаний документ не підлягає розгляду.

У судовому засіданні представник ініціюючого кредитора, Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця», заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, оскаржувану ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі №904/3214/18 залишити без змін.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, хоча були належним чином завчасно повідомлені про час, дату і місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2018 у справі №904/3214/18, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпроспецмаш"; встановлено здійснити офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України про відкриття справи про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпроспецмаш" із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси, банківських реквізитів, найменування та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про розпорядника майна, граничний строк подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника.

03.10.2018 оприлюднено оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс «Дніпроспецмаш».

Постановою господарського суду Харківської області від 30.07.2020 у справі №904/3214/18 Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс Дніпроспецмаш" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

04.06.2021 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до господарського суду Харківської області із заявою про визнання грошових вимог до банкрута на загальну суму 4 945 642,07 грн, яка складається з суми заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 2242135,33грн та заборгованості по орендній платі у розмірі 16171,49грн, та 4540,00грн, яка ухвалою господарського суду Харківської області від 08.06.2021 у справі №904/3214/18 була призначена до розгляду в судовому засіданні на 06.07.2021.

До вказаної заяви Головним управлінням ДПС у Дніпропетроській області додано:

- розрахунок виникнення податкового боргу, штрафних санкцій та пені платника ТОВ «Науково-виробничий комплекс Дніпроспецмаш» у період з 19.10.2018 по 05.11.2020;

- копію податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік;

- копію акту Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 01.08.2018 №42222/04-36-12-40/32433631;

- копію податкового повідомлення-рішення від 20.09.2018 №;

- копію розрахунку штрафної санкції за порушення правил за порушення правил сплати узгодженої суми грошового зобов`язання згідно акту перевірки від 01.08.2018 №4222/04-36-12-40/32433631;

- довідку про стан розрахунку бюджетом ТОВ «НВК «Дніпроспецмаш» станом на 18.10.2018;

- копію корінця податкової вимоги форми «Ю» від 27.12.2016 №2309-17;

- копію договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №417001;

- копію податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік;

- копію уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок;

- копію податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік;

- копію акту про результати камеральної перевірки з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних складених за грудень 2016 року від 07.06.2017 №418/12-01/32433631;

- копію податкового повідомлення-рішення від 29.06.2017 №;

- копію акту про результати камеральної перевірки з питань своєчасності оплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість від 12.10.2017 № №16087/04-36-12-9-32433631 згідно податкового повідомлення-рішення від 01.11.13;

- копію податкового повідомлення-рішення від 28.11.2017 №;

- копію акту від 10.02.2017 №260/12-01/32433631 про результати камеральної перевірки з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних складених за березень, травень, грудень 2016 року;

-податкове повідомлення-рішення від 29.05.2017 №;

- копію супровідного листа від 24.09.2013 №06-72/10/04-17-22-04 про надання акту перевірки;

- копію акту від 24.09.2013 №151/2204/3243363 про результати позапланової невиїзної позапланової перевірки «НВК «Дніпроспецмаш» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з платником податків ТОВ «ВСК «Геос»;

- копію супровідного листа від 01.11.2013 №040/10/04-17-22-04 про направлення податкового повідомлення-рішення та розрахунку фінансових санкцій;

- копію корінця податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 №;

- копію корінця податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 №;

- копію договору про розстрочення грошових зобов`язань від 29.02.2016 №3, укладеного між Дніпропетровською ОДПІ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс «Дніпроспецмаш»;

- копію рішення Дніпропетровської ОДПІ від 29.02.2016 №2 про розстрочення грошового зобов`язання;

- копію додаткової угоди від 23.11.2016 №3/6 до договору про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань) (податкового боргу) від 29.02.2016 №3, укладеної між Дніпропетровською ОДПІ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроспецмаш»;

- витяги з індивідуальної інтегрованої картки платника податків, Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «Дніпроспецмаш», станом на 26.12.2016 31.03.2018;

- довідку-розрахунок пені по податку на прибуток на додану вартість у період з 18.05.2017 по 06.02.2018 на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 №.

15.06.2021 до господарського суду Харківської області від арбітражного керуючого, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс» - Демчана О.І., надійшло повідомлення про розгляд заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з грошовими вимогами до банкрута, в якому ліквідатор визнає заявлені грошові вимоги у розмірі 53,41грн - штрафні санкції по орендній платі, нараховані на підставі податкового повідомлення - рішення від 20.09.2018 № та 4540,00 судового збору, в решті заявлених вимог просив суд відмовити через сплив визначеного статтею 102 ПК України 1095-денного строку для його стягнення.

Зі змісту заяви ГУ ДПС у Дніпропетровській області та доданих до документів вбачається, що заборгованість заявника із податку на додану вартість становить 2242135,33 грн, що виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 01.11.2013 № на суму 1 610 577,83грн; від 29.05.2017 № на суму 5115,44грн, від 29.06.2013 № на суму 127 755,00грн; від 01.11.2013 № на суму 36743,20; від 28.11.2017 № на суму 36743,20грн, а також на підставі уточнюючої декларації від 07.06.2017 № (відповідно до наданих документів вірний номер № ) в сумі 458017,87; пені у розмірі 3926,99 грн., яка нарахована відповідно до ст.129 ПКУ.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів станом на день відкриття провадження у справі визначались Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Закон про банкрутство) у відповідній редакції.

За визначенням, наведеним у статті 1 цього Закону, грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

До грошових зобов`язань відносяться також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

Кредитором є юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

За змістом статті 23 Закону про банкрутство унормовано порядок виявлення кредиторів та осіб, які мають бажання взяти участь у санації боржника.

Так, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Аналіз приписів наведеної статті свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника справи про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов`язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і, незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов`язаннями зобов`язані заявити грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство, бо протилежне матиме наслідком втрату такими вимогами статусу конкурсних і їх включення до реєстру як вимог шостої черги.

У розумінні положень статей 23-25 Закону про банкрутство, податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них.

Податкові органи у встановлений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» тридцятиденний строк із вимогами до боржника не звертались.

Із 21.10.2019 введено в дію положення Кодексу України з процедур банкрутства, яким встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відтак, розгляд справи та проведення відповідних процедур здійснюється відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини 1 статті 45 КзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За змістом частини 4 наведеної статті для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Приписами частини другої статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. Нормами цієї статті передбачено, що за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, тобто чітко визначений порядок формалізації конкурсного кредитора як у часника провадження у справі про банкрутство.

Як було встановлено вище, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося із заявою з грошовими вимогами після визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «Дніпроспецмаш» банкрутом, тобто після проведення попереднього засідання та закінчення граничного строку, встановленого для подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника.

Розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами ПК України, які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникають до моменту порушення справи про банкрутство.

Положеннями пункту 1.1. статті 1 ПК України передбачено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до положень пунктів 1.1, 1.2, 1.6 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (далі - Порядок № 1588) цей Порядок розроблений відповідно до ПК України з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах.

Ведення обліку платників податків є одним із способів податкового контролю. Облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 10.13. Порядку № 1588 передбачено, що у разі зміни місцезнаходження суб`єкта господарювання - платника податків сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється таким платником податків за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду:

1) у такому випадку одночасно із зняттям з обліку юридичної особи (крім юридичних осіб, які включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій) або фізичної особи - підприємця за основним місцем обліку здійснюється взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку згідно із розділом VII цього Порядку без подання заяви платником податків та з урахуванням особливостей, визначених пунктами 10.14 - 10.21 цього розділу;

2) до закінчення року платник податків обліковується в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) з ознакою того, що він є платником податків до закінчення року, а в контролюючому органі за новим місцезнаходженням (основне місце обліку) - з ознакою того, що він є платником податків з наступного року.

Відповідно до пункту 10.14. Порядку № 1588 після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до:

- закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов`язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата;

- повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі;

- закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов`язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) передає облікову справу платника податків та інші документи щодо адміністрування податків, зборів контролюючому органу за основним місцем обліку разом з одним примірником повідомлення за формою № 11-ОПП (із заповненим IV розділом) у такі строки: після закінчення бюджетного періоду стосовно платників податків, визначених у пункті 10.13 цього розділу; протягом двох робочих днів після зняття з обліку в інших випадках (пункт 10.15 Порядку № 1588)

За змістом положень пунктів 11.6-11.11 Порядку № 1588 вбачається, що за загальним правилом при здійсненні заходів податкового контролю, пов`язаних з ліквідацією або реорганізацією платника податків, саме на контролюючий орган за основним місцем обліку такого платника покладено обов`язок формування та доведення до відома особи, відповідальної за погашення зобов`язань боржника, вимог щодо сплати платежів, контроль за справлянням яких здійснюють податкові органи, а також повноваження щодо координації дій між різними податковими органами на обліку в яких з тих чи інших підстав може перебувати боржник або його структурні підрозділи.

Наведена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №922/2632/20.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичної осіб-підприємців та громадських формувань банкрут, Товариство з обмеженою відповідальністю «НВК «Дніпроспецмаш», перебуває на обліку Головного управління ДПС у Харківській області.

У розумінні наведених вище положень п.п. 10.13-10.15 Порядку №1588, контролюючим органом за основним місцем знаходження щодо банкрута є Головне управління ДПС у Харківській області, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

26.07.2018 банкрутом було змінено адресу реєстрації, а саме: Товариством з обмеженою відповідальністю «НВК «Дніпроспецмаш» визначено замість попереднього місця реєстрації 52072, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, село Старі Кодаки, вул. Аеропорт, будинок 19а, нове місце реєстрації 61045, Харківська область, м. Харків, Шевченківський район, вулиця Клочківська, будинок 192-А.

За змістом підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Місцевим господарським судом при винесені оскаржуваної ухвали встановлено, що в межах даної справи про банкрутство вже було розглянуто заяву ГУ ДПС у Харківській області із грошовими вимогами до банкрута, які виникли, у тому числі, на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 №, податкового повідомлення - рішення №, податкового повідомлення - рішення № від 28.11 2017 та уточнюючої декларації від 07.06.2017 за №.

Так, Головне управління ДПС у Харківській області зверталось до господарського суду Харківської області із заявою про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму податкового боргу у розмірі 6 069 548,14 грн, з якого: сума основного боргу у розмірі 3 616 808,91 грн (з податку на додану вартість на суму 1 582 771,00грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 №, яка на час розгляду заяви кредитора була частково погашена (зменшена) на суму 367 885,92грн); уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 07.06.2017 № у сумі 425 110,00 грн; з податку на прибуток у розмірі 1978463,00 грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 №, яка на час розгляду заяви кредитора була частково погашена (зменшена) на суму 1658,17грн; з податку на прибуток у розмірі 9,00грн, що виникла на підставі податкової декларації з податку на прибуток підприємства від 06.02.2018 №.

Також Головне управління ДПС у Харківської області просило визнати грошові вимоги з податкового боргу у вигляді штрафної санкції у загальному розмірі 1 072 721,14 грн, який складається з суми штрафу з податку на додану вартість у розмірі 578105,39 грн та суми штрафу з податку на прибуток у розмірі 494615,75 грн.

Штрафна санкція із податку на додану вартість у загальному розмірі 578105,39грн складала: суму штрафу у розмірі 395 692,75 грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 №; суму штрафу у розмірі 12753,00 грн, яка нарахована платником самостійно, у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок № від 07.06.2017 (уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість); суму штрафу у розмірі 5115,44грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 29.05.2017; суму штрафу у розмірі 127 755,00 грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 29.06.2017; суми штрафу у розмірі 36 743,20 грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 29.06.2017; суми штрафу у розмірі 36 743,20 грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2017; суми штрафу у розмірі 46,00 грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 22.07.2020 .

Штрафна санкція з податку на прибуток у загальному розмірі 494 615,75 грн складається з суми штрафу у розмірі 494615,75грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 №.

Крім того, Головне управління ДПС у Харківській області зазначало, що за банкрутом обліковується пеня у загальному розмірі 1 380 018,09 грн, яка складається з суми пені з податку на додану вартість у розмірі 636562,21 грн та суми пені з податку на прибуток у розмірі 743455,88 грн.

Сума пені з податку на додану вартість у розмірі 636562,21грн складала: суму нарахованої пені у розмірі 3925,99 грн, яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 №; суму нарахованої пені у розмірі 612 481,35грн у зв`язку із мораторієм з 18.05.2017 по 02.10.2018; суми пені у розмірі 20154,87 грн (уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 07.06.2017 № за період з 31.01.2017 по 07.06.2017.

Сума пені з податку на прибуток у розмірі 743455,88 складала: суму нарахованої пені у розмірі 1,25 грн, яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 №; суми нарахованих заявником процентів у сумі 7796,86грн за користування розстроченням/відстроченням від 15.05.2019; суму нарахованої пені у розмірі 735 657,77 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.02.2021 у справі №904/3214/18, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2021, заяву ГУ ДПС у Харківській області задоволено частково; визнано вимоги ГУ ДПС у Харківській області з вимогами до банкрута частково в сумі 9,00грн (податку на прибуток); в решті вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №904/3214/18 вказані судові рішення залишені без змін.

Суд касаційної інстанції у наведеній постанові дійшов висновку, зокрема, про те, що кредиторські вимоги ГУ ДПС у Харківській області з основного боргу у загальному розмірі 3 616 799, 91грн, штрафних санкцій у загальному розмірі 1 072 675, 17грн та у розмірі 12 753, 00грн, який нарахований платником самостійно, вимоги з пені, які виникли на підставі податкових повідомлень - рішень від 01.11.2013 № на суму 3 925,99грн, від 01.11.2013 № на суму 1,25грн та уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань на суму 20 154, 87грн були заявлені після спливу визначеного статтею 102 Податкового кодексу України 1095-денного строку, тому заявлена кредиторська заборгованість у вказаній частині боргу є безнадійною та підлягає списанню.

З наведеного вбачається, що контролюючим податковим органом за основним місцезнаходженням банкрута в особі Головного управління ДПС у Харківської області вже було реалізовано право на звернення до суду із грошовими вимогами до боржника, що виникли за податковими зобов`язаннями згідно податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 № на підставі акту перевірки від 24.09.2013 №151/2204/32433631, у сумі 1 610 577,83грн; по уточнюючій декларації від 07.06.2017 № у загальній сумі 458 017,87грн; згідно податкового повідомлення-рішення від 29.05.2017, винесеного на підставі акту перевірки від 10.02.2017 №260/12-01/32433631, у сумі 5 115,44грн; згідно податкового повідомлення рішення від 29.06.2017 №, винесеного на підставі акту перевірки від 07.06.2017 №418/12-01/32433631, у сумі 127 755,00грн; згідно податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 № у сумі 1 582 771,00грн; згідно податкового повідомлення-рішення від 28.11.2017 №, винесеного на підставі акту перевірки №16087/04-36-129-32433631.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" затверджене Положення про Державну податкову службу України (далі Положення).

Згідно з п.1 вказаного Положення Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

До основних завдань ДПС у відповідності до п.3 зазначеного Положення віднесені повноваження, зокрема, щодо контролю за своєчасністю подання платниками податків (платниками єдиного внеску) передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів, єдиного внеску.

Відповідно до п.7 наведеного вище Положення ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).

Підпунктом 15 п.5 Положення визначено, що ДПС з метою організації своєї діяльності забезпечує само представництво ДПС та її територіальних органів у судах через голову ДПС, а також без окремого доручення Голови ДПС через його заступників та державних службовців самостійних структурних підрозділів апарату ДПС та її територіальних органів відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують самопредставництво інтересів ДПС та її територіальних органів в судах без окремого доручення Голови ДПС.

За змістом п.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналіз статті 75 ГПК України дозволяє дійти висновку про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і зумовлена його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Таким чином, обставини щодо звернення контролюючого податкового органу з грошовими вимогами до боржника в межах справи про банкрутство, які виникли згідно податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 № на підставі акту перевірки від 24.09.2013 №151/2204/32433631 у сумі 1 610 577,83грн; по уточнюючій декларації від 07.06.2017 № у загальній сумі 458 017,87грн; згідно податкового повідомлення-рішення від 29.05.2017, винесеного на підставі акту перевірки від 10.02.2017 №260/12-01/32433631 у сумі 5 115,44грн; згідно податкового повідомлення рішення від 29.06.2017 №, винесеного на підставі акту перевірки від 07.06.2017 №418/12-01/32433631 у сумі 127 755,00грн; згідно податкового повідомлення-рішення від 01.11.2013 № у сумі 1 582 771,00грн; згідно податкового повідомлення-рішення від 28.11.2017 №, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 04.02.2021 у справі №904/3214/18, яка набрала законної сили, що свідчить про обґрунтованість висновку місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання грошових вимог щодо сплати податків у зборів у сумі 2 274 952,54грн.

Також апелянт зазначає, що при вирішенні заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про включення грошових вимог до боржника господарським судом Харківської області було необґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви податкового органу в частині включення грошових вимог на суму пені з податку на додану вартість у розмірі 3 925,99грн, оскільки відповідні відомості суду можливо встановити за наявною у матеріалах справах інформацією інтегрованих карток платника податків.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

ПК України у пункті 129.1 статті 129 диференціює момент з якого починається розрахунок пені в залежності від обставин виникнення податкового зобов`язання: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (підпункт 129.1.1); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок (підпункт 129.1.2); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу (підпункт 129.1.3).

Зокрема за змістом пункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Таким чином, розглядаючи грошові вимоги контролюючого органу до боржника, як платника податків, у тому числі заявлену у розмірі нарахованої на податкове зобов`язання пеню, суду першочергово належить встановити підстави виникнення такого зобов`язання, момент його узгодження з урахуванням результатів оскарження, настання строку сплати, день виникнення податкового боргу, тобто з урахуванням положень статті 129 ПК України достеменно з`ясувати з якого моменту у контролюючого органу виникло право нараховувати пеню платнику податку та чи було таке право реалізовано, відтак, виходячи з цих даних перевірити дотримання спеціальних норм податкового законодавства щодо порядку нарахування пені та строків давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, в тому числі пені за податковим зобов`язанням.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до заяви про включення грошових вимог до боржника Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не було надано розрахунку пені, який би містив суми виникнення та погашення податкових зобов`язань, а також визначав підстави та періоди протягом якого на ці суми нараховувалась пеня.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора кореспондує його праву на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог.

Подання лише інтегрованих карток на підтвердження суми податкового боргу за відсутності відповідного розрахунку суми неустойки позбавляє як суд, так і платника податків заперечувати проти правильності нарахування цих сум через відсутність можливості перевірити правильність обрахування таких сум.

Зазначене відповідає правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постанові від 09.07.2019 у справі № 909/95/18, від 08.12.2020 у справі № 925/1500/17, від 02.09.2021 у справі 914/1194/16.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що за відсутності обґрунтованого розрахунку пені, нарахованої на податкові зобов`язання, суд позбавлений можливості перевірити правомірність застосування сум і періодів нарахування пені, що унеможливлює визначення категорії заборгованості (конкурсної/поточної), а також можливості перевірити математичні розрахунки цієї пені або самостійно їх перерахувати, у зв`язку з чим господарським судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДВС у Дніпропетровській області в частині включення грошових вимог у сумі пені 3 925,99грн.

Щодо вимог заяви Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання грошових вимог з податкового боргу по орендній платі у розмірі 16171,49грн, який виник на підставі декларації від 27.01.2017 № , відповідно до якої 30.07.2017 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 792,75 грн; декларації від 27.01.2017 №, відповідно до якої 30.08.2017 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69грн; декларації від 27.01.2017 № , відповідно до якої 30.09.2017 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 27.01.2017 № , відповідно до якої 30.10.2017 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 27.01.2017 № , відповідно до якої 30.11.2017 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 27.01.2017 № , відповідно до якої 30.12.2017 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 27.01.2017 № , відповідно до якої 30.01.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 23.01.2018 № , відповідно до якої 02.03.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69грн; декларації від 23.01.2018 № , відповідно до якої 30.03.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 23.01.2018 № , відповідно до якої 30.04.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 23.01.2018 № , відповідно до якої 30.05.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 23.01.2018 №, відповідно до якої 30.06.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 23.01.2018 № , відповідно до якої 30.07.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 23.01.2018 №, відповідно до якої 30.08.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 23.01.2018 № , відповідно до якої 30.09.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 23.01.2018 № , відповідно до якої 30.10.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 23.01.2018 № , відповідно до якої 30.11.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 23.01.2018 № , відповідно до якої 30.12.2018 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69 грн; декларації від 23.01.2018 № , відповідно до якої 30.01.2019 нараховано грошове зобов`язання у розмірі 808,69грн та податкового повідомлення - рішення від 20.09.2018 № на суму 53,41 грн, судова колегія зазначає наступне.

Пунктом 54.1 ст 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та /або пені, які зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Стаття 102 ПК України визначає спеціальні строки давності для нарахування контролюючим органом податкових зобов`язань та стягнення податкового боргу.

За приписами пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, відлік строку давності (1095 календарних днів) розпочинається з дати відображення в картках особових рахунків сум податкового боргу, тобто - від фактичної дати виникнення такого податкового боргу, з урахуванням сум податкового боргу, які залишилися несплаченими на 1096 день.

У пункті 102.4 статі 102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Пункт 101.1 статті 101 ПК України передбачає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Як зазначено в пункті 101.2 цієї статті, під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Заявлені вимоги із орендної плати за землю, за винятком вимоги, яка складається із суми штрафу у розмірі 53,41 грн (що виник на підставі податкового повідомлення - рішення № , включений до грошових вимог заявника до банкрута та не оскаржується апелянтом), виникли у платника податків ще 27.01.2017 та 23.01.2018, оскільки дата виникнення податкового боргу розраховується із дати, коли сума податкового зобов`язання стала узгодженою, а саме - з дати складення декларації.

Водночас, з відповідною заявою з грошовими вимогами податковий орган звернувся лише 04.06.2021, тобто після спливу визначеного ст.102 ПК України 1095-денного строку.

Доказів, які б вказували на оскарження зазначених рішень чи наявність інших підстав визначених у ПК України, які б спростовували встановлені судом обставини, заявником під час розгляду даних кредиторських вимог суду надано не було.

Щодо посилань апелянта на те, що строки позовної давності для стягнення податкового зобов`язання не є пропущеними з огляду на їх зупинення судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.78.1.7 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 №591-ІХ внесені зміни до законодавства України, зокрема до п. 52-2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Наведеними положеннями кодексу, зокрема, установлений мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18.03.2020 та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що зупинення перебігу строків давності в порядку статті 102 ПК України зумовлене установленням мораторію на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, та встановлення якого не поширюється на випадки проведення документальних перевірок платників податків щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Системний аналіз положень статті 102 ПК України дозволяє зробити висновок про те, що ПК України встановлено граничний строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, що починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом, після закінчення яких він уже не може вживати заходів щодо стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним відповідно до статті 101 ПК України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку.

Вказаний строк є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону).

У правовідносинах зі стягнення податкового боргу, зокрема у випадку заявлення таких грошових вимог у справі про банкрутство, спеціальним є саме строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу визначений у пункті 102.4 статі 102 ПК України, що відповідає принципам справедливості та розумного балансу між приватними і публічними інтересами.

Щодо доводів скаржника стосовно зупинення перебігу позовної давності на період дії мораторію у зв`язку з порушенням провадження у справі про банкрутство, судова колегія зазначає, що строк давності стягнення податкового боргу згідно із статтею 102 ПК України є строком існування відповідного податкового зобов`язання, по закінченню якого воно припиняється в силу закону та є неможливим вжиття будь-яких заходів з його погашення, відтак, правова природа строку позовної давності стягнення податкового боргу не дає підстав для висновку щодо зупинення перебігу строку до вимог кредитора, поданих з пропуском строку, передбаченого статтями 101, 102 ПК України, по аналогії до норм цивільного законодавства, що узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.10.2020 у справі №910/8428/18.

Враховуючи викладене у сукупності, з огляду на доведеність матеріалами справи факту звернення контролюючого податкового органу із пропуском встановленого положеннями статті 102 ПК України 1095-денного строку, який є спеціальним строком давності для стягнення податкових зобов`язань, а також враховуючи відсутність обґрунтованого розрахунку нарахованої заявником пені у сумі 3925,99грн, визначення підстав і періодів її нарахування, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для включення грошових вимог кредитора до боржника на загальну суму податкового боргу у розмірі 4 945 642,27грн, що визначена заявником як заборгованість з податку на додану вартість у сумі 2 242 135,33грн та заборгованість з орендної плати у сумі 16 171,49.

Таким чином, доводи скаржника в апеляційній скарзі спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду першої інстанції не спростовують, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування ухвали суду, прийнятої з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі №904/3214/18 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст.129, 269, 270, 271, п.1 ч.1 ст.275, 281-289 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі №904/3214/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 06.07.2021 у справі №904/3214/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.10.2021

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.О. Радіонова