ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

23 жовтня 2021 рокуСправа № 912/3030/21

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Глушкова М.С., розглянувши заяву №б/н від 18.10.2021 Фермерського господарства Голобородько Віктора Григоровича ( АДРЕСА_1 )

про забезпечення позову

УСТАНОВИВ:

21.10.2021 до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява №б/н від 18.10.2021 Фермерського господарства ОСОБА_1 до Благовіщенської міської ради Кіровоградської області про визнання за Фермерським господарством Голобородько Віктора Григоровича права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 50,0 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення (селянського) фермерського господарства, що розташована на території Сабатинівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, яка була надана в постійне користування ОСОБА_1 , згідно Державного акта на право постійного користування землею серія КР від 09.09.1996, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №25.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що на даний час, у нього виникла необхідність в документальному оформленні переходу права користування вказаною земельною ділянкою від нині померлого ОСОБА_1 . Однак, вирішити це питання через Благовіщенську міську раду, яка є розпорядником зазначеної земельної ділянки позивачу не вдалося, про що свідчить рішення Благовіщенської міської ради №491 від 03.09.2021 "Про відмову у наданні згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ Голобородька Віктора Григоровича".

Разом із позовною заявою Фермерським господарством ОСОБА_1 подано заяву №б/н від 18.10.2021 про забезпечення позову, в якій міститься вимога заборонити Благовіщенській міській раді Кіровоградської області (ідентифікаційний код юридичної особи 05402697, місце знаходження юридичної особи: м. Благовіщенське, Голованівського району, Кіровоградська область, вулиця Промислова, будинок 23/54), вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою, загальною площею 50,0 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Сабатинівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, яка була надана в постійне користування ОСОБА_1 згідно з Державним актом на право постійного користування землею серія КР, виданого на підставі рішення Ульяновського райсуду Ульяновського району, Кіровоградської області від 28 червня 1996 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №25, крім прийняття рішень про оформлення та/або переоформлення прав Фермерського господарства ОСОБА_1 на дану земельну ділянку.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заявником до заяви додано квитанцію №63287 від 19.10.2021, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Заявником повідомлено про відсутність пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову Фермерське господарство ОСОБА_1 зазначає, що Благовіщенська міська рада є розпорядником земельної ділянки площею 50,0 га, яка розташована на території (колишньої) Сабатинівської сільської ради, та надана у постійне користування ОСОБА_1 , для ведення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом від 09.09.1996, зареєстрованим за №25.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 08.10.2020.

В даний час виникла необхідність у документальному оформленні переходу права користування вказаної земельною ділянкою від нині померлого ОСОБА_1 до Фермерського господарства Голобородько Віктора Григоровича засновником та членом якого він був за життя.

Позивач стверджує, що відповідач, як розпорядник земельної ділянки, на даний час, при наявності судового спору щодо визнання права постійного користування земельною ділянкою за позивачем, має всі можливості здійснювати дії, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою, її поділ, відчуження частин вказаної ділянки третім особам, і вказаний факт може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, невжиття заходів забезпечення позову, у випадку прийняття рішення на користь позивача, не забезпечить реального захисту прав останнього на користування земельною ділянкою, що є головною метою судочинства.

При розгляді заяви Фермерського господарства Голобородько Віктора Григоровича про забезпечення позову господарський суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення щодо ймовірності вчинення відповідних дій.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява №32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Як слідує з приписів ст. 13 Конституції України, зокрема, земля є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Господарський суд враховує, що Благовіщенська міська рада, як розпорядник земельної ділянки, при наявності в суді спору щодо визнання права постійного користування земельною ділянкою, має всі можливості здійснювати будь-які дії по розпорядженню земельною ділянкою, у тому числі передавати земельну ділянку у власність або в користування для всіх потреб іншим особам, змінювати її межі, цільове призначення тощо.

Більш того, виходячи з положень ст. 79-1 Земельного кодексу України, поділ земельної ділянки, на яку заявник просить визнати за ним право постійного користування, чи вчинення інших дій, спрямованих на зміну меж такої земельної ділянки, призведе до формування нових земельних ділянок і як наслідок - припинення існування земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, в попередньо визначених межах.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як випливає з матеріалів позовної заяви, предметом позову є визнання права постійного користування на земельну ділянку за Фермерським господарством Голобородько Віктора Григоровича.

Таким чином, визнання за заявником права постійного користування земельною ділянкою, у разі визнання позовних вимог обґрунтованими, забезпечується можливістю продовження фактичного користування земельною ділянкою та реєстрації такого права.

Як встановлено вище, предметом позову у даній справі є вимога немайнового характеру. Зважаючи на дану обставину, судове рішення у разі задоволення такого позову не вимагатиме примусового виконання, отже така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі №911/1551/18.

Суд вважає в даному випадку обґрунтованими побоювання заявника щодо ймовірності вчинення Благовіщенською міською радою дій по розпорядженню земельною ділянкою у період вирішення спору у суді, оскільки аналогічні дії допускалися Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, як розпорядником земельної ділянки, що підтверджується судовою практикою по іншим справам з аналогічним предметом спору (зокрема, справи №912/3731/19, 912/539/20).

При цьому, суд зазначає, що заборона на розпорядження земельною ділянкою передбачає собою заборону на вчинення всіх дій, які входять до переліку повноважень по розпорядженню земельною ділянкою згідно з положеннями чинного законодавства.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Благовіщенській міській раді вчиняти дії по розпорядженню відповідною земельною ділянкою у випадку прийняття рішення на користь заявника не забезпечить реального захисту прав останнього на користування земельною ділянкою, що є головною метою судочинства. Натомість, вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача та забезпечить можливість реального судового захисту.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 74, 136-137, 140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву №б/н від 18.10.2021 Фермерського господарства Голобородько Віктора Григоровича про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову за заявою Фермерського господарства Голобородько Віктора Григоровича.

Заборонити Благовіщенській міській раді вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою, загальною площею 50,0 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Сабатинівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, яка надана в постійне користування ОСОБА_1 згідно з Державним актом на право постійного користування землею серія КР, виданого на підставі рішення Ульяновського райсуду Ульяновського району, Кіровоградської області від 28 червня 1996 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №25.

Стягувач: Фермерське господарство Голобородько Віктора Григоровича (вул. Чехова, 86, с. Новоселиця, Голованівського району Кіровоградської області, 26423, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Боржник: Благовіщенська міська рада (вул. Промислова, 23/54, м. Благовіщенське, Кіровоградська область, 26400, ідентифікаційний код 05402697).

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Оригінал ухвали направити Фермерському господарству ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Копію ухвали направити Благовіщенській міській раді (вул. Промислова, 23/54, м. Благовіщенське, Кіровоградська область, 26400).

Суддя М.С. Глушков