ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.10.2021 Справа № 903/96/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Вовк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТИСАНС-К»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 .

про: визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу, стягнення моральної шкоди в розмірі 150000,00грн.

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Мартинюк О.І. (адвокат на підставі ордеру серії АС №1020365 від 07.06.2021);

від відповідача: (в режимі відеоконференції) Мартіросян М.В. (адвокат на підставі ордеру №1025712 від 16.09.2021)

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: (в режимі відеоконференції) ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 від 23.06.1999р)

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

16.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» (далі - ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ») звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТИСАНС-К» (далі - ТОВ«МАРТИСАНС-К»), ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати недійсним договір, посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук І Б., реєстровий номер 2-776 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-450;

- визнати недійсним договір, посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-777 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-452;

- визнати недійсним договір, посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-778 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-454.

- стягнути солідарно з ТОВ «МАРТИСАНС-К» та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» моральну шкоди в розмірі 150000,00грн (з урахуванням уточненої позовної заяви).

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , будучи працівником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» перебуваючи в зловмисній домовленості з ТОВ «МАРТИСАНС-К» уклала поза волею ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» додаткові договори про внесення змін до договорів купівлі-продажу від імені останнього, в результаті яких ТОВ «МАРТИСАНС-К» набуло право повернути нерухоме майно, придбане за договорами купівлі-продажу внаслідок прострочення оплати з боку позивача. При цьому, на думку позивача, ОСОБА_1 навмисно не забезпечила оплати придбаного майна від імені товариства, з метою створення умов для повернення ТОВ «МАРТИСАНС-К» спірного нерухомого майна.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2021 Господарського суду Волинської області для розгляду даної справи автоматизованою системою документообігу суду визначений суддя Гарбар І.О.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/96/21 відмовлено позивачу у відкритті провадження до відповідача 2 - ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Позовну заяву з додатками та заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками документів передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 апеляційну скаргу ТОВ«ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/96/21 залишено без змін, справу №903/96/21 повернено Господарському суду Волинської області.

На виконання ухвали Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 матеріали справи №903/96/21 передані до Господарського суду Донецької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 Господарського суду Донецької області для розгляду даної справи автоматизованою системою документообігу суду визначена суддя Устимова А.М.

Ухвалою суду від 17.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №903/96/21, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 08.06.2021.

Ухвалою від 17.05.2021 відмовлено у задоволенні ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» б/н від 16.02.2021 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 08.06.2021 відкладено підготовче засідання на 22.06.2021.

Ухвалою суду від 22.06.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП: НОМЕР_2 ), відкладено підготовче засідання на 06.07.2021.

Ухвалою суду від 06.07.2021 постановлено продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 16.08.2021, витребувано у Головного управління ДПС у Волинській області відомості про усі банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТИСАНС-К» (попередня назва: Спільне українсько-литовське підприємство «ДУБЛІТА» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю) Код (крім спец, рахунків) за період з 28.05.2019 по 12.12.2019 (із зазначенням дат відкриття та закриття кожного банківського рахунку); витребувано у Кальміуської ДПІ Маріупольського управління Головного управління ДПС у Донецькій області відомості про усі банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТИСАНС-К» (попередня назва: Спільне українсько-литовське підприємство «ДУБЛІТА» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю) Код (крім спец, рахунків) за період з 28.05.2019 по 12.12.2019 (із зазначенням дат відкриття та закриття кожного банківського рахунку).

Ухвалою суду від 16.08.2021 закрито підготовче провадження у справі №903/96/21 та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 09.09.2021.

Ухвалою суду від 09.09.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 23.09.2021, явку ОСОБА_1 у судове засідання визнано обов`язковою. Ухвалою суду від 23.09.2021 відмовлено у задоволені заяви ТОВ «МАРТИСАНС-К» про зупинення провадження у справі, оголошено перерву у судовому засіданні до 07.10.2021 до 12:15 год, явку ОСОБА_1 у судове засідання визнано обов`язковою.

28.09.2021 ухвалою суду задоволене клопотання ТОВ «МАРТИСАНС-К» про проведення судового засідання 07.10.2021 в режимі відеоконференції.

ОСОБА_1 , за згодою представника позивача, приймала участь у судовому засіданні 07.10.2021 в режимі відеоконференції з застосуванням програмного забезпечення «EasyCon» разом з представником відповідача.

У судове засідання 07.10.2021 представники сторін та третя особа з`явились, суд розпочав розгляд справи по суті: заслухав вступне слово позивача, який підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, які зазначені у позові, наполягає на існуванні між відповідачем та третьою особою зловмисної домовленості, відсутності на підприємстві відповідача косового обслуговування, навмисному закриттю останнім рахунків, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості сплатити грошові кошти за передане йому нерухоме майно, зазначив, що підприємство позивача мало кошти для оплати нерухомості, однак не виконало своїх зобов`язань виключно з вини ОСОБА_1 ; відповідач у вступному слові заперечував проти існування зловмисної домовленості, наголошував, що всі обставини справи вже були предметом розгляду інших судових справ, а отже підстави для їх повторного дослідження відсутні, вказував наявність на підприємстві відповідача касового обслуговування та наявність у позивача можливості сплатити вартість придбаного майна за допомогою перерахування грошових коштів на депозитний рахунок нотаріуса; третя особа надала усні пояснення щодо порядку підписання нею договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу, обсягу своїх повноважень під час зайняття посади директора підприємства позивача. У судовому засіданні 07.10.2021 судом досліджено докази у справі, проведено судові дебати, в ході яких уповноважені представники сторін підтвердили позиції, викладені у вступному слові.

Ухвалення рішення суду відбулось у нарадчій кімнаті у порядку ст.ст.219-220 ГПК України.

Позиція учасників процесу

ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначило, що 12.12.2019 ОСОБА_1 , як представник ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» на підставі довіреності від 27.09.2019 за реєстровим №681, перебуваючи в зловмисній домовленості з ТОВ «МАРТИСАНС-К», уклала поза волею ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» додаткові договори від імені ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» про внесення змін до договорів купівлі-продажу, в результаті яких ТОВ «МАРТИСАНС-К» набуло право повернути нерухоме майно, придбане за договорами купівлі-продажу від 28.05.2019 внаслідок прострочення оплати з боку позивача. ОСОБА_1 , на думку позивача, навмисно не забезпечила оплати придбаного майна від імені Товариства, хоча на неї покладалися такі обов`язки рішенням учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №2-1 від 03.06.2019, задля створення умов для повернення ТОВ «МАРТИСАНС-К» спірного нерухомого майна. Про зловмисну домовленість ОСОБА_1 та ТОВ «МАРТИСАНС-К», на думку позивача, також свідчать: неповідомлення ОСОБА_1 ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» про укладення додаткових договорів; невихід ОСОБА_1 на роботу до ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», уникання зустрічей та відповіді на телефонні дзвінки; перебування ОСОБА_1 у родинних зв`язках (своячка) з директором ТОВ «МАРТИСАНС-К» ОСОБА_2 на час укладення додаткових договорів; надання ОСОБА_1 заяв свідка на стороні ТОВ «МАРТИСАНС-К» у справі №903/54/20; зайняття ОСОБА_1 посади директора ТОВ «МАРТИСАНС-К» з 02.02.2021 та пред`явлення нею виконавчих документів до виконання по справі №903/54/20 про повернення спірного нерухомого майна; перереєстрації ТОВ «МАРТИСАНС-К» спочатку до м.Києва, а потім до м.Маріуполя; закриття всіх банківських рахунків ТОВ «МАРТИСАНС-К».

Крім того, позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача понесені при зверненні з позовом до суду витрати зі сплати судового збору в розмірі 10215,00грн та професійну правничу допомогу в розмірі 21000,00грн.

В якості правової підстави заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.232 Цивількгого кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав суду належним чином засвідчені копії: договорів купівлі-продажу, посвідчених 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстрові номери 4-450, 4-452, 4-454, рішень учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №2 від 22.05.2019, №2-1 від 03.06.2019, №3 від 12.12.2019, №3-1 від 12.12.2019, від 24.01.2020, договорів про внесення змін, посвідчених 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотарі альної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-776, 2-777, 2-778, довіреності, посвідченої 27.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тумайкіною М. 10., реєстровий номер 681, повідомлення про кримінальні правопорушення від 27.01.2020, вимоги-повідомлення від 29.01.2020, заяви від 27.01.2020 про припинення дії довіреності, позовної заяви ТОВ «МАРТСАНС-К», зустрічної позовної заяви ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020 у справі №903/54/20, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі №903/54/20, виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 04.06.2020, повідомлень, адресованих на ім`я ОСОБА_1 про підписання актів про відсутність на роботі та надання письмових пояснень, докази їх направлення, нотаріальної заяви свідка ОСОБА_1 від 28.02.2020, нотаріальної заяви свідка ОСОБА_1 від 06.03.2020, постанов про відкриття виконавчого провадження №64398311, №64398719, №64398566, заяв ТОВ «МАРТИСАНС-К» про відкриття виконавчого провадження, витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «МАРТИСАНС-К» від 12.02.2021, протоколу СУЛП «ДУБЛІТА» у формі ТОВ №5 від 15.07.2019, виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «МАРТИСАНС-К» від 21.11.2019, повідомлення від 27.01.2020 та доказів його направлення на адресу ТОВ «МАРТИСАНС-К».

У додаткових письмових поясненнях позивач зазначив, що ОСОБА_1 перебувала на посаді директора ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» з 05.03.20019 по 23.09.2019, а з 23.09.2019 переведена на посаду економіста ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», директором товариства став ОСОБА_3 позивач стверджує, що оспорювані додаткові договори укладені ОСОБА_1 , яка виступила від імені ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» на підставі довіреності виданої директором ОСОБА_3 та посвідченої 27.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тумайкіною М.Ю., реєстровий номер 681. Разом з тим, з огляду на положення Статуту ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», питання щодо укладення правочинів від імені Товариства належить до компетенції загальних зборів, а враховуючи, що Товариство має одного учасника - до компетенції ОСОБА_4 (як вищого органу управління). У свою чергу, ОСОБА_4 не уповноважувала директора ОСОБА_3 на укладання будь-яких договорів від імені Товариства, та, відповідно, делегування таких прав. Директор ОСОБА_3 не повідомляв ОСОБА_4 про видачу довіреності та ім`я ОСОБА_1 та про укладення додаткових договорів до договорів купівлі-продажу, про існування довіреності ТОВ «ФОРНЕСТ ВОЛИНЬ» стало відомо лише 24.01.2020.

Позовні вимоги щодо відшкодування завданої моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що внаслідок протиправних дій відповідача та третьої особи ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» втратило єдине нерухоме майно, у якому мало можливість здійснювати господарську діяльність, як наслідок, відбулися вимушені зміни в ділових відносинах позивача: через відсутність власних виробничих приміщень, ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» не взмозі придбавати товар (деревину) для його подальшої переробки та реалізації; знизилися доходи та зменшилася кількість клієнтів, які використовували послуги ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» для порізки та розробки лісоматеріалів. Оскільки представник без відому та згоди ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» вчинив від імені останнього правочин на ко ристь контрагента зменшилась довіра до господарської діяльності позивача. Порушено право власності позивача, що є, на думку позивача, є окремою підставою відшкодування завданої моральної шкоди. Позивач на підставі ч.2 ст. 232 ЦК України стягнути завдану моральну шкоду ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», яку оцінює в сумі 150000,00грн(по 50000,00 грн. за кожен з укладених договорів).

На підтвердження викладених у письмових поясненнях доводів, позивач надав суду належним чином засвідчені копії: рішення засновника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №1 від 05.03.2019, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 07.03.2019, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №24412056 від 03.04.2019, повідомлення про прийняття працівника на роботу від 20.09.2019, квитанції №2, звіту про суму нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 21.10.2019 з квитанцією №2 ( про прийняття звітності в електронній формі), Статуту ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», затвердженого рішенням учасника №1 від 05.03.2019, рішення учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 24.01.2020, заяви про припинення дії нотаріальної довіреності від 27.01.2020.

У відзиві відповідач просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, оскільки укладення додаткових договорів до договорів купівлі-продажу №4-450, №4-452, №4-454 здійснювалось ОСОБА_1 в межах наданих їй повноважень відповідно до чинного законодавства.

Відповідач зазначає, що у судових рішеннях по справі №903/54/20 суд встановив, що договори купівлі-продажу №№4-454, 4-450, 4-452 від 28.05.2020 року є розірваними ТОВ «МАРТИСАНС-К» в односторонньому порядку, у відповідності до п.2.4 договорів купівлі-продажу №4-452, №4-450, №4-454 від 28.05.2019 року в редакції договорів про внесення змін №№2-776, 2-777, 2-778 від 12.12.2019, а уповноважена особа, яка здійснювала їх підписання діяла в межах повноважень. Так, рішенням учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №3 від 12.12.2019, уповноважено ОСОБА_1 внести зміни до договорів купівлі-продажу від 28.05.2019 за №№4-452, 4-450, 4-454 та здійснити підписання від імені товариства всіх необхідних документів, в тому числі правочинів про внесення змін до договорів в редакції та на умовах та на її розсуд. Крім того, довіреністю №681 від 27.09.2019 директором ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_3 уповноважено, зокрема, ОСОБА_1 бути представником товариства та вчиняти будь-які та всі дії, зокрема, укладати договори від імені товариства для ведення господарської діяльності. Сам же керівник ОСОБА_3 має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ». Також відповідач зауважив, що судом апеляційної інстанції у справі №903/54/20 встановлено, що при підписанні спірних договорів про внесення змін ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» не було подано нотаріусу рішення №3-1 учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 12.12.2019, яким скасовано рішення №3 від 12.12.2019 та доказів вчинення ОСОБА_4 дій по скасуванню довіреності №681 від 27.09.2019. Фактично довіреність на ОСОБА_1 №681 від 27.09.2019 була скасована за заявою ОСОБА_4 27.01.2020. При цьому ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» не надало доказів повідомлення ТОВ «МАРТИСАНС-К» про скасування довіреності від 27.09.2019 за реєстровим №681, так само як і доказів повідомлення ОСОБА_1 про скасування рішення №3 від 12.12.2019. З посиланням на приписи ч.4 ст.75 ГПК України відповідач вказує, що вказані вище факти не потребують доведення у межах розгляду справи №903/96/21. На думку відповідача, обставини викладені у позовній заяві щодо вчинення правочинів ОСОБА_1 під впливом зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою є суто припущенням позивача, яке у порушення приписів ст.74 ГПК України не підтверджу ється належними та допустимими доказами.

Підставність своїх заперечень відповідач нормативно обґрунтовує посиланням на статтю 165 ГПК України.

На підтвердження викладених у відзиві заперечень, відповідач надав суду належним чином засвідчені копії: договору купівлі-продажу від 28.05.2019, який зареєстровано в реєстрі за №4-454, витягу №168348161 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, акту приймання-передачі майна до Договору купівлі-продажу №4-454 від 28.05.2019, договору купівлі-продажу від 28.05.2019, який зареєстровано в реєстрі за №4-450, витягу 168337826 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копія акту приймання-передачі майна до Договору купівлі-продажу №4-450 від 28.05.2019, договору купівлі-продажу від 28.05.2019, який зареєстровано в реєстрі за №4-452, витягу 168341788 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, акту приймання-передачі майна до Договору купівлі-продажу №4-452 від 28.05.2019, протоколу №5 від 15 липня 2019 року, довіреності від 27.09.2019, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.11.2019, Рішення №2 учасника ТОВ «МАРТИСАНС-К» від 11.12.2019, рішення №3 учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 12.12.2019, договорів про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідчених державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., 28.05.2019 за реєстровим №4-454, №4-450, №4-452, повідомлень №3 про розірвання договору купівлі-продажу №4-454 від 28.05.2019, №2 про розірвання договору купівлі-продажу №4-450 від 28.05.2019, №1 про розірвання договору купівлі-продажу №4-452 від 28.05.2019, рішення ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №3-1 від 12.12.2019, рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020 у справі №903/54/20, додаткового рішення Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 у справі №903/54/20, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі№903/54/20, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №903/54/20, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі№903/54/20, заяви про вчинення злочинів з доказами надсилання, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а також витяг із ЄДРСР.

У відповіді на відзив позивач не погодився з запереченнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що відповідач фактично лишає поза увагою, що наявність дійсних/нескасованих повноважень представника є однією з кваліфікуючих ознак правочину, вчиненого внаслідок зловмисної домовленості предста вника однієї сторони з іншою стороною. Також через відсутність у ТОВ «МАРТИСАНС-К» відкритих банківських рахунків позивач не мав змоги провести розрахунок за придбане майно в безготівковому порядку. Факт закриття всіх банківських рахунків 25.06.2019 та 26.06.2019 (на 15 та 16 день строку оплати) відповідачем підтверджується відпо віддю ГУ ДПС у Волинській області №7331/5/03-20-12-01-05 від 19.07.2021. Відкритими лишилися тільки бю джетні (казначейські) рахунки, які призначені лише для операцій електронного адмініс трування платежів, пов`язаних з податковими зобов`язаннями. Вказане, у свою чергу, перешкоджало позивачу здійснити розрахунок по договорах, незважаючи на те, що коштів, які знаходилися на банківському рахунку ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» було достатньо для оплати придбаного майна, що підтверджується випискою з банківського рахунку пози вача від 22.07.2021. Так, за період з 28.05.2019 по 31.12.2019 на рахунку ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» обліковувалися кошти в розмірі 182450,20грн, що втричі більше вартості спірного нерухомого майна. На думку позивача, саме закриття рахунків відповідачем та бездіяльність ОСОБА_1 (як директора позивача) з оплати придбаного позивачем нерухомого майна призвело до неможливості вчасно виконати грошові зобов`язання з оплати нерухомого майна. Окремо позивач зазначив, не міг здійснити оплату придбаного майна через касу ТОВ «МАРТИСАНС-К», оскільки останнє не веде касового обліку. Також у своїй відповіді на відзив позивач зауважив, що ОСОБА_1 досьогодні веде діяльність спрямовану проти інтересів позивача, перебуваючи вже на посаді директора ТОВ «МАРТИСАНС-К», що полягає у зверненні до суду з позовом щодо: скасування рішень державного реєстратора, на підставі яких за ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» було зареєстровано право власності на нерухоме майно; припинення права власності ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» на нерухоме майно; визнання права власності на майно за ТОВ «МАРТИСАНС-К», що у свою чергу підтверджує причинно-наслідковий зв`язок дій останньої проти інтересів ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», кінцевою метою яких було позбавлення позивача прав на нерухоме майно.

На підтвердження викладених у відповіді на відзив доводів, позивач надав суду: роздруківку з ЄДРСР ухвали Господарського суду Волинської області від 18.06.2021 по справі №903/410/21, роздруківку з сайту ПАТ «Укрпошта» про пересилання поштового відправлення з трек-номером 256, належним чином засвідчені копії: виписки з банківського рахунку ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 22.07.2021, позовної заяви ТОВ «МАРТИСАНС-К» від 04.06.2021, поштового конверту з трек-номером 256.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 письмово своєї позиції щодо заявлених позовних вимог не висловила, усні пояснення надані останньою під час судового засідання 07.10.2021 та полягають у наступному.

- ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» та у подальшому головного економіста підприємства, під час укладання договорів купівлі-продажу майна та у наступному виконувала вказівки ОСОБА_4 , яка є одноособовим учасником Товариства, зокрема, щодо здійснення платежів;

- інформації щодо встановленої вартості придбаного майна не має, участі у переговорах підприємств з цього приводу не приймала, на питання ОСОБА_1 щодо проведення оцінки майна ОСОБА_4 відповіла, що питання є недоцільним;

- до повноважень ОСОБА_1 й після переведення на посаду головного економіста підприємства відносилось підписання платіжних доручень для здійснення платежів;

- інформація щодо прийняття учасником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» рішення №2-1 від 03.06.2019, яким директора підприємства ОСОБА_1 зобов`язано на здійснення розрахунку по договорах купівлі-продажу майна, їй особисто не надавалась;

- у ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» як новоствореного підприємства виникали проблеми внаслідок недостатньої кількості оборотних грошових коштів, тому, за ствердженням ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка є одноособовим учасником Товариства, систематично надавала власні грошові кошти але виключно з метою виконання підприємством обов`язків щодо виплати заробітної плати та обов`язкових зборів та плат;

- грошові кошти або вказівки щодо здійснення оплати придбаного майна за договорами купівлі-продажу ОСОБА_4 ОСОБА_1 не надавались;

- ніяких попередніх перемов з ТОВ «МАРТИСАНС-К» щодо укладання додаткових договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу ОСОБА_1 не вела;

- 12.12.2020, за ствердженням ОСОБА_1 , ОСОБА_4 зателефонувала їй та повідомила про необхідність підписання договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу з ТОВ «МАРТИСАНС-К»,оскільки директор підприємства ОСОБА_3 у відрядженні, для чого необхідно приїхати у нотаріальну контору, що й було зроблено ОСОБА_1 , договори підписані на підставі довіреності;

- попередніх перемов з ОСОБА_4 щодо укладання договорів 11.12.2020 ОСОБА_1 не вела;

- про факт прийняття учасником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» рішення №3 від 12.12.2019 ОСОБА_1 обізнана;

- інформація щодо прийняття учасником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» рішення №3-1 від 12.12.2019, їй особисто у будь-який спосіб, у тому числі засобами телефонного зв`язку, не надавалась;

- після підписання договорів та у подальшому ОСОБА_1 не повідомляла ОСОБА_4 про факт підписання договорів, оскільки при їх підписанні діяла за вказівкою останньої, як наслідок, вважала ОСОБА_4 обізнаною про їх зміст;

- ОСОБА_1 продовжувала виконувати свої службові обов`язки на ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» до середини січня 2021, після чого звільнилась за власним бажанням, оскільки на підприємстві своєчасно не сплачувалась заробітна плата;

- востаннє, за її ствердженням, ОСОБА_1 спілкувалась з ОСОБА_4 у телефонній розмові 24.01.2021, в ході якої отримала інформацію, що остання не має можливості потрапити на підприємство, після чого були висловлені погрози;

- ОСОБА_1 не отримувала ані повідомлення щодо відсутності на роботі з відповідними актами, ані повідомлення про анулювання довіреності;

- повідомила,що уникала спілкування будь-якими чином з ОСОБА_4 з особистих мотивів;

- ОСОБА_1 стверджувала, що не знаходиться у будь-якому родинному зв`язку з ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_1 на даний час працює на посаді директора ТОВ «МАРТИСАНС-К», однак зайняла цю посаду після дати укладання оспорюваних додаткових договорів, дії, які нею здійснюються направлені на захист інтересів підприємства, директором якого вона є.

Виклад обставин справи, встановлених судом

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» є юридичною особою, у формі товариства з обмеженою відповідальністю, ідентифікаційний код 42865866, засновником (учасником) юридичної особи та кінцевим бенефіціаром є ОСОБА_4 , володіє у сукупності 100% статутного капіталу товариста.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 03.04.2019 №24412056, керівником вказаної юридичної особи з 05.03.2019 була ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення засновника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №2 від 22.05.2019 ОСОБА_4 директора підприємства ОСОБА_1 уповноважено на укладення та підписання договорів купівлі-продажу наступного нерухомого майна:

а)склад /Е-1/ загальною площею 522,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_4, що належить на праві приватної власності юридичній особі «Дубліта» Спільне українсько-литовське підприємство у формі ТОВ, ціна - 47 053,00 грн.;

б)адмінбудинок/А-1/ загальною площею 82,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_4 що належить на праві приватної власності юридичній особі «Дубліта» Спільне українсько-литовське підприємство у формі ТОВ, ціна - 7381,01 грн.;

в) прохідна/Б-1/ загальною площею 10,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 що належить на праві приватної власності юридичній особі «Дубліта» Спільне українсько-литовське підприємство у формі ТОВ, ціна - 982,00 грн.

28.05.2019 між Спільним українсько-литовським підприємством «Дубліта» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (Продавець) в особі директора Пшеничної Н. В., що діяла на підставі Статуту та ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» (Покупець) в особі директора ОСОБА_1, що діяла на підставі Статуту затвердженого рішенням засновника Товариства від 05.03.2019 за №1, підпис на якому засвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Валянською Т.П 05.03.2019 за №792 було укладено:

1) договір купівлі-продажу реєстровий №4-454 від 28.05.2019, відповідно п.1.1 якого Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає об`єкт нерухомості, а саме: склад /Е-1/ загальною площею 522,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_4 сплативши його вартість за ціною та на умовах встановлених цим договором. Майно, яке відчужується перебуває у власності продавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Перчук І.М. 15.07.2003 за №1528. Право власності зареєстроване Волинським обласним бюро технічної інвентаризації електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.08.2003 за №2297106, та записано в книзі 4 за №2262 (п. 1.2 договору) Відповідно до п.2.1 договору, за погодженням сторін продаж майна вчиняється за 47 053,00 грн.

2) договір купівлі-продажу реєстровий номер № 4-450 від 28.05.2019, відповідно п.1.1 якого Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає об`єкт нерухомості, а саме: адмінбудинок/А-1/ загальною площею 82,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_4 сплативши його вартість за ціною та на умовах встановлених цим договором. Майно, яке відчужується перебуває у власності продавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Перчук І.М. 15.07.2003 за №1528. Право власності зареєстроване Волинським обласним бюро технічної інвентаризації електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.08.2003 за №2296645, та записано в книзі 4 за №2262 (п. 1.2 договору). Відповідно до п.2.1 договору, за погодженням сторін продаж майна вчиняється за 7381,01 грн;

3) договір купівлі-продажу реєстровий номер № 4-452 від 28.05.2019, відповідно п.1.1 якого Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає об`єкт нерухомості, а саме: прохідна/Б-1/ загальною площею 10,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 сплативши його вартість за ціною та на умовах встановлених цим договором. Майно, яке відчужується перебуває у власності продавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Перчук І.М. 15.07.2003 за №1528. Право власності зареєстроване Волинським обласним бюро технічної інвентаризації електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.08.2003 за №2296944, та записано в книзі 4 за №2262 (п. 1.2 договору). Відповідно до п.2.1 договору, за погодженням сторін продаж майна вчиняється за 982,00грн.

Відповідно до умов договорів реєстровий номер № 4-452, №4-454 від 28.05.2019, розрахунок за придбане майно здійснюється Покупцем протягом 150 банківських днів після підписання цього договору шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Продавця, або шляхом готівкового розрахунку (п.п. 2.2 договорів).

Тоді як згідно договору реєстровий № 4-450 від 28.05.2019 згідно п. 2.2 розрахунок за придбане майно здійснюється Покупцем протягом 10 банківських днів після підписання цього договору шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Продавця.

В цій частині зміни до договору реєстровий № 4-450 від 28.05.2019 сторонами не вносились.

Копії договорів надавались суду позивачем - ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», їх відповідність оригіналам документів їм підтверджена, сторонами не оспорювалась.

За текстом договорів не зазначено, на який саме рахунок повинна здійснюватись оплата майна у разі застосування безготівкового перерахування коштів на рахунок Продавця.

У розділі 6 договорів «Підписи сторін» визначено реквізити останніх, у тому числі банківський рахунок Спільного українсько-литовського підприємства «Дубліта» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю у ПАТ КБ «Приватбанк».

Порядку повідомлення сторін щодо зміни їх найменування, реквізитів,у тому числі, банківських рахунків, договори не містять.

Право власності на майно, що є предметом означених договорів, виникає у Покупця з моменту нотаріального посвідчення договорів та здійснення державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.4.1 договорів).

У пункті 4.4 договорів сторони дійшли згоди, що передача майна Покупцю засвідчується актом прийому-передачі нерухомості, який підписується уповноваженими представниками Сторін.

Договори підписані Спільним українсько-литовським підприємством «Дубліта» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю - директором Пшеничною Н. В. та ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» - директором ОСОБА_1 без зауважень чи застережень та скріплені відтисками печаток підприємств.

28.05.2019 на виконання умов п.4.4 договорів, Спільним українсько-литовським підприємством «Дубліта» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» складено та підписано акти приймання-передачі, відповідно до яких продавець передав, а покупець прийняв зазначене в них нерухоме майно, а саме: склад /Е-1/ загальною площею 522,8 кв.м., адмінбудинок/А-1/ загальною площею 82,0 кв.м., прохідну/Б-1/ загальною площею 10,9 кв.м.

Згідно витягів з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.05.2019 №№168348161, 168337826, 168341788 право власності на склад /Е-1/, адмінбудинок/А-1/, прохідна/Б-1/ з 28.05.2019 зареєстроване за ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ».

Рішенням засновника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №2-1 від 03.06.2019 ОСОБА_4 схвалила вчинені директором товариства ОСОБА_1 правочини-договори купівлі - продажу нерухомого майна від 28.05.2019; погодила укладення договорів від 28.05.2019 №4-450, №4-452, №4-454 у тій редакції, в якій їх було укладено; зобов`язала директора ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_1 на здійснення розрахунку по цих договорах.

В матеріалах справи наявна виписка з банківського рахунку ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» за період з 01.03.2019 по 31.12.2019 ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», відповідно до якої: разом за кредитом - 206452,94грн (27 операцій), разом за дебетом - 206,200,25грн (153 операції), вихідний залишок - 252,69грн. з відповідною роздруківкою операцій, яка надана позивачем в якості доказу на підтвердження реальної наявності грошових коштів для оплати майна, придбаного за договорами купівлі - продажу.

Відповідно до відомостей про трудові відносини осіб та період проходження військової служби ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_1 з 20.09.2019 звільнена з посади директора підприємства на підставі наказу №13-К від 20.09.2019 та призначена на посаду головного економіста на підставі наказу №15-К від 20.09.2019 з 23.09.2019.

Наказом №14-К від 20.09.2019 на посаду директора ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» призначений ОСОБА_3 .

Період, в який ОСОБА_1 обіймала на підприємстві - ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» посаду директора, з 05.03.2019 по 22.09.2019 останньою не оспорюється.

27.09.2009 (в документі перекреслена на 2019) ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» в особі директора ОСОБА_3 видано довіреність №681, якою уповноважена, зокрема, ОСОБА_1 , бути представником Товариства, вчиняти будь-які дії та всі дії, які можуть бути необхідними або рекомендованими у зв`язку із цією довіреністю, включаючи, але не обмежуючись цим, зокрема, укладати договори від імені Товариства для ведення господарської діяльності.

Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тумайкіною М.Ю. 27.08.2019 зареєстрована в реєстрі за №681. Разом з тим, довіреність має виправлення в році видачі - з 2009 на 2019 та в місяці посвідчення - з серпня на вересень.

Згідно рішення загальних зборів учасників № 5 від 15.07.2019 Спільне українсько-литовське підприємство «Дубліта» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю змінило назву на ТОВ «МАРТИСАНС-К».

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.02.2021 17.07.2019 здійснені реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження юридичної особи та зміни найменування підприємства, керівника юридичної особи. 06.09.2019 здійснені реєстраційні дії щодо зміни інформації про засновників, зміни складу засновників, а також зміни місцезнаходження юридичної особи. 19.11.2019 здійснені реєстраційні дії щодо зміни інформації про засновників, зміни складу засновників. 20.11.2019 здійснені реєстраційні дії щодо зміни інформації щодо здійснення зв`язку з юридичною особою, керівника юридичної особи.

23.07.2021 шляхом поштового направлення від ДПС України Головного Управління ДПС у Волинській області до суду надійшов лист, у якому останній надав інформацію відкриття/закриття рахунків в установах банків, які сформовані на підставі повідомлень платників податків та/або повідомлень установ банків, що надходили до контролюючих органів за період з 28.05.2019 по 12.12.2019 по ТОВ з «МАРТИСАНС-К», згідно якої відповідачем закриті рахунки у АТ КБ «Приватбанк» м.Луцьк з наведенням переліку 25.06.2019, 26.06.2019, відкритими залишились рахунки відкриті у органах Державної казначейської служби.

У даному переліку рахунків наявний той рахунок, який був зазначений у договорах купівлі-продажу в розділі «Підписи сторін» як рахунок, що належить відповідачу.

23.07.2021 електронною поштою від ДПСУ ГУ ДПС у Донецькій області до суду надійшла відповідь щодо відомостей про банківські рахунки ТОВ «МАРТИСАНС-К», не скріплена кваліфікованим цифровим підписом. 02.08.2021 вказаний лист від ДПСУ ГУ ДПС у Донецькій області щодо відомостей про банківські рахунки ТОВ «МАРТИСАНС-К», надійшов до суду засобами поштового зв`язку.

У вказаному листі ДПСУ ГУ ДПС у Донецькій області надав ідентичну інформацію щодо закриття тих же рахунків підприємства у АТ КБ «Приватбанк» м.Луцьк у ті ж дати.

За умовами п.5.2 договорів купівлі - продажу від 28.05.2019 року, реєстрові №4-452, №4-450, №4-454, за взаємно. Згодою сторін зміни та доповнення до договору вносяться шляхом укладання додаткового правочину, посвідченого нотаріально. Таким же шляхом договір купівлі-продажу може бути розірвано.

Рішенням учасника ТОВ «МАРТИСАНС-К» №2 від 11.12.2019 вирішено внести зміни до договорів купівлі-продажу від 28.05.2019 реєстрові №№ 4-454,4-450,4-452, які нотаріально посвідчені державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В. до розділу 2 «Ціна договору» та розділу 5 «Інші умови» та уповноважено здійснити підписання додаткових правочинів із внесенням змін вказаних в п.1 даного рішення до договорів купівлі-продажу від 28.05.2019 та реєстрацію відповідних змін у нотаріуса для вчинення всіх необхідних дій директора товариства ОСОБА_2 .

Рішенням учасника ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" №3 від 12.12.2019 вирішено внести зміни до договорів купівлі-продажу від 28.05.2019 реєстрові №№ 4-454,4-450, 4-452, які нотаріально посвідчені державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В. до розділу 2 «Ціна договору» та розділу 5 «Інші умови», в редакції та на умовах на розсуд особи, уповноваженої на підписання всіх необхідних документів, в тому числі правочинів про внесення змін до вказаних договорів; уповноважено фізичну особу ОСОБА_1 здійснити підписання від імені Товариства всіх необхідних документів, в тому числі правочинів про внесення змін до договорів. Уповноважено ОСОБА_1 здійснити підписання від імені Товариства всіх необхідних документів, в тому числі правочинів про внесення змін до договорів у редакції та на умовах на її розсуд.

Рішенням учасника ТОВ«ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №3-1 від 12.12.2019 скасовано рішення №3 учасника ТОВ«ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 12.12.2019, яким вирішено внести зміни до договорів купівлі - продажу від 28.05.2019 року, реєстрові №4-452, №4-450, №4-454, які нотаріально посвідчені державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В. та укладені між Товариством та Спільним українсько - литовським підприємством «ДУБЛІТА» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Розділу 2. «Ціна Договору» та до Розділу 5. «Інші Умови»; скасовано рішення №3 учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 12.12.2019, яким уповноважено фізичну особу ОСОБА_1 здійснити підписання від імені Товариства всіх необхідних документів, в тому числі правочинів про внесення змін до Договорів в редакції та на умовах на її розсуд; визначено, що усі без виключення умови правочинів про внесення змін до Договорів в обов`язковому порядку до їх підписання мають бути погоджені з учасником ТОВ«ФОРЕСТ ВОЛИНЬ». Згодою на укладення правочинів про внесення змін до Договорів буде вважатися лише рішення учасника ТОВ«ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», в якому будуть детально викладені кожен пункт та умова правочинів про внесення змін до договорів та відповідно будуть обумовлені усі деталі змін до основних договорів.

У позовні заяві ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» стверджує, що про наявність рішення №3-1 від 12.12.2019 учасник Товариства ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_1

12.12.2019 між ТОВ «МАРТИСАНС-К» (Продавець)(раніше Спільне українсько - литовське підприємство «ДУБЛІТА» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю) в особі директора ОСОБА_2, що діяв на підставі Статуту та ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" (Покупець) в особі ОСОБА_1, що діяла на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тумайкіною М.Ю. 27.09.2019 №681 укладено:

- договір реєстровий номер 2-776 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-450;

- договір реєстровий номер 2-777 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-452;

- договір реєстровий номер 2-778 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-454.

Відповідно до умов означених договорів внесено зміни до п. 2.4 розділу 2 «Ціна договору», який викладений у новій редакції наступного змісту:

«У разі порушення терміну оплати за майно визначеного п. 2.2 даного договору Продавець має право розірвати цей договір в односторонньому порядку шляхом направлення рекомендованим листом на адресу Покупця, вказану в цьому договорі, або вручення під розписку повідомлення про розірвання. У цьому разі цей договір є розірваним і вважається припиненими в повному обсязі без укладення будь-яких інших документів із дня, наступного за днем направлення повідомлення про розірвання. »

Крім того, внесено зміни до розділу 2 «Ціна договору», доповнено його п. 2.5 наступного змісту: « 2.5 У разі розірвання (припинення) цього договору з підстав, передбачених п.2.4 договору, Покупець зобов`язується повернути Продавцю майно, що було предметом цього договору, протягом 3-х календарних днів з моменту направлення продавцем на адресу покупця повідомлення про розірвання».

В матеріалах справи містяться повідомлення ТОВ «МАРТИСАНС-К» до ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №1 від 03.01.2020 про розірвання договору купівлі-продажу №4-452 від 28.05.2019, №2 від 03.01.2020 про розірвання договору купівлі-продажу №4-450 від 28.05.2019, №3 від 03.01.2020 про розірвання договору купівлі-продажу №4-454 від 28.05.2019 відповідно, які направлені на підставі п.2.2. договорів у зв`язку із несплатою Покупцем грошових коштів за придбане майно.

Як вбачається з позовної заяви, 24.01.2020, 25.01.2020 ОСОБА_4 не змогла потрапити на територію та в приміщення підприємства, оскільки її не впускали невідомі особи, які зазначили, що виконують функції сторожів та діють за вказівкою директора ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ». У подальшому, після того, як ОСОБА_4 змогла потрапити до належних товариству приміщень, було з`ясовано, що зникли установчі документи підприємства, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, печатка , бухгалтерська та кадрова документації, а також комп`ютерна техніка. Однак, на одному з комп`ютерів, що залишились, ОСОБА_4 були знайдені,зокрема, проекти вищезазначених договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу, вимоги ТОВ «МАРТИСАНС-К» до ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» про повернення нерухомого майна.

Як стверджує позивач, саме внаслідок виявлення вказаних документів, йому стало відомо про факт укладання договорів, що ним оспорюються.

Рішенням власника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 24.01.2020, зокрема, у зв`язку із втратою довіри відсторонено від виконання своїх повноважень керівника (директора) ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_3 ; призначено тимчасово в.о. керівника директора ОСОБА_4 ; анулювано всі без виключення довіреності, які було видано від імені ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_3 , та/або будь-якою іншою уповноваженою ним особою.

27.01.2020 заявою т.в.о. керівника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_4 повідомлено приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О. про скасування, зокрема, довіреності, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тумайкіною М.Ю. 27.08.2019 за реєстровим №681 на ім`я, зокрема, ОСОБА_1

27.01.2020 т.в.о. керівника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_4 звернулася до Луцького ВП ГУНП у Волинській області з повідомлен ням про кримінальні правопорушення, зазначивши факти викрадення документів, печатки і майна Товариства.

Відомості про результати кримінального провадження у матеріалах справи відсутні.

27.01.2020 ОСОБА_4 направлено на адресу ТОВ «МАРТИСАНС-К» повідомлення, в якому вказувалось на відсутність волі засновника та єдиного учасника Товариства ОСОБА_4 на відчуження будь-якого належного Товариству майна, у тому числі й складу /Е-1/, адмінбудиноку /А-1/, прохідної/Б-1/, правочини спрямовані на відчуження даного майна та/або на припинення у ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» речових прав власності на нього в будь-який інший спосіб, ОСОБА_4 не схвалені та ніколи не схвалювались, також просила надати інформації щодо стану розрахунків між сторонами, примірники договорів та додаткових угод, що укладені між сторонами, переписку сторін, оскільки документи у ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» викрадені.

Факт направлення повідомлення підтверджено копіями фіскального чеку, поштової накладної АТ «Укрпошта», опису вкладення у цінний лист на адресу ТОВ «МАРТИСАНС-К».

Відповідач підтверджує факт отримання повідомлення.

Докази направлення відповіді на повідомлення відсутні.

29.01.2020 т.в.о. керівника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_4 направлено на ім`я ОСОБА_1 вимогу-повідомлення про відсторо нення від виконання посадових обов`язків з припиненням нарахування та виплати заробітної плати, в якій зазначено, що копія наказу про це додається до вимоги, зазначено в якості додатку: копія наказу №2 від 28.01.2020.

До матеріалів справи копію наказу №2 від 28.01.2020 позивачем не надано.

Окрім наведеного, у вимозі ОСОБА_4 вимагає невідкладно з`явитись на робоче місце для з`ясування обставин щодо зникнення документів, надання пояснень щодо укладання оспорюваних договорів, тощо.

На підтвердження направлення означеної вимоги-повідомлення та копії наказу, позивачем надано до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист на ім`я ОСОБА_1 (адреса одержувача: АДРЕСА_2 ), фіскальний чек та поштову накладну АТ «Укрпошта».

У судовому засіданні 07.10.2021 ОСОБА_1 заперечувала, що у вказаний період проживала за зазначеною адресою або могла отримувати за нею кореспонденцію, факт отримання документу також заперечувала.

25.02.2020, 06.03.2020 т.в.о. керівника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_4 направлено на ім`я ОСОБА_1 повідомлення (пропозиції) про підписання актів про відсутність на роботі та надання письмових пояснень, в яких констатується відсутність на робочому місці вказаної особи протягом тривалого часу з 27.01.2020 по 05.03.2020 включно, висловлено прохання підписати акти про відсутність на роботі за переліком, які надаються в якості додатку до листів, а також повідомити, у разі наявності, про поважні причини відсутності на робочому місці.

Факт направлення документів підтверджується позивачем копіями фіскального чеку, поштової накладної АТ «Укрпошта», опису вкладення у цінний лист.

Зокрема, згідно описів вкладення на ім`я ОСОБА_1 повідомлення від 25.02.2020 направлено на адресу: АДРЕСА_2 , а повідомлення від 06.03.2020 на адресу: АДРЕСА_1 .

Факт отримання вказаних листів у судовому засіданні 07.10.2021 ОСОБА_1 заперечувала.

ТОВ «МАРТИСАНС-К» звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом, в якому просило зобов`язати ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» повернути нерухоме майно, а саме: 1) реєстраційний номер нерухомого майна 101 - прохідна /Б-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 10,9 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ; 2) реєстраційний номер нерухомого майна 101 - адмінбудинок/А- 1/ - нежиле приміщення, загальною площею 82 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ; 3) реєстраційний номер нерухомого майна 101 - склад /Е-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 522,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ; а також: 4) визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності №31752469 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їх обмежень на не житлове приміщення: склад /Е-1/, загальною площею 522,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168348161 від 28.05.2019; 5) визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності №31751152 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, загальною площею 82 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168337826 від 28.05.2019; 6) визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності № 31751674 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: прохідна/Б-1, загальною площею 10,9 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168341788 від 28.05.2019.

ТОВ «МАРТИСАНС-К» вважав, що у зв`язку з невиконанням ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» істотних умов договорів купівлі-продажу щодо оплати придбаного нерухомого майна, останні є розірваними у односторонньому порядку шляхом направлення відповідних повідомлень про розірвання договорів, тому ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» повинно повернути майно.

19.02.2020 ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» подано до Господарського суду Волинської області зустрічну позовну заяву до ТОВ «МАРТИСАНС-К» про визнання недійсними: договору, посвідченого 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б., реєстровий номер 2-776 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-450; договору, посвідченого 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б., реєстровий номер 2-777 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-452; договору, посвідченого 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б., реєстровий номер 2-778 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-454.

В обґрунтування зустрічного позову ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» посилалась на відсутність у ОСОБА_1 , що підписувала договори про внесення змін від імені Товариства повноважень на їх укладання, зокрема, згідно Статуту ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», питання щодо укладення правочинів від імені Товариства належить до компетенції загальних зборів, ОСОБА_4 не уповноважувала директора ОСОБА_3 на укладання будь-яких договорів від імені Товариства, відповідно останній не мав право делегувати такі права згідно довіреності.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 05.11.2020 у справі №903/54/20 у первісному позові відмовлено, зустрічний позов задоволено, визнано недійсними оспорювані договори про внесення змін до договорів купівлі-продажу.

Додатковим рішенням Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 року у справі №903/54/20 заяву адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» Матвієва В.М. про стягнення витрат на правову допомогу по справі №903/54/20 задоволено. Стягнуто з ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» на користь ТОВ «МАРТИСАНС-К» 20400,50грн витрат на професійну правову допомогу та 6306,00грн витрат на оплату судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі №903/54/20 рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове, яким первісний позов задоволено, зобов`язано ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» повернути ТОВ «МАРТИСАНС-К» нерухоме майно: реєстраційний номер 101 прохідна /Б-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 10,9 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер 101 адмінбудинок /А-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 82 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер 101 склад /Е-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 522,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Скасовано відповідні записи про реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зі сторони ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» на підтвердження повноважень ОСОБА_1 на підписання оспорюваних договорів, нотаріусу надано наступні документи: рішення учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №3 від 12.12.2019, згідно з яким учасник ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», яка володіє у сукупності 100% статутного капіталу товариства, що дорівнює 100% голосів прийняла рішення внести зміни до договорів купівлі-продажу від 28.05.2019 за №№4-452, 4-450, 4-454 та уповноважила фізичну особу ОСОБА_1 здійснити підписання від імені товариства всіх необхідних документів, в тому числі правочинів про внесення змін до договорів в редакції та на умовах на її розсуд; копія паспорта ОСОБА_1 ; картка фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ; нотаріальна завірена довіреність №681 від 27.09.2019, якою директором ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_3 уповноважено, зокрема, ОСОБА_1 бути представником товариства та вчиняти будь-які та всі дії, зокрема, укладати договори від імені товариства для ведення господарської діяльності; витяг з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) від 12.12.2019 щодо довіреності від 27.09.2019; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.09.2019 щодо ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» в якій вказано, що керівник ОСОБА_3 має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори; наказ ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №14-К від 20.09.2019 про призначення ОСОБА_3 директором ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» з 23.09.2019 та надання повноважень передбачених статутом товариства, функціональним обов`язками та іншими нормативними документами; Статут ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», затверджений рішенням засновника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №1 від 05.03.2019.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, при підписанні спірних договорів про внесення змін ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» не було подано нотаріусу рішення №3-1 учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 12.12.2019, згідно з яким вирішено скасувати рішення №3 учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» та доказів вчинення учасником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_4 дій по скасуванню довіреності №681 від 27.09.2019.

Відомості про припинення дії довіреності, виданої ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» в особі директора ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 , посвідченої приватним нотаріусом Тумайкіною М.Ю. 27.09.2019 за реєстровим №681, були внесені до Єдиного реєстру довіреностей за заявою ОСОБА_4 лише 27.01.2020.

При цьому ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» не надало доказів повідомлення ТОВ «МАРТИСАНС-К» про скасування довіреності від 27.09.2019 за реєстровим №681, виданої зокрема на ім`я ОСОБА_1 станом на дату укладення оспорюваних договорів про внесення змін 12.12.2019.

Додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу у справі №903/54/20 відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 13.04.2021 по справі №903/54/20 скасовано постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі № 903/54/20 в частині задоволення первісного позову про скасування означених записів про реєстрацію права власності, справу № 903/54/20 в цій частині передано на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду, в іншій частині постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі №903/54/20 залишено без змін.

Колегія суддів Верховного Суду погодилась з висновком суду апеляційної інстанції про те, що враховуючи наявність рішення учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №3 про уповноваження ОСОБА_1 здійснити підписання від імені товариства всіх необхідних документів, в тому числі правочинів про внесення змін до договорів в редакції на умовах на її розсуд, і що в матеріалах справи відсутні докази обізнаності ОСОБА_1 12.12.2019 з прийняттям учасником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_4 № 3-1, яким скасовано рішення № 3, то є підтвердженою належна згода на укладення оспорюваних договорів про внесення змін.

Верховний Суд робить висновок щодо правильності висновку суду апеляційної інстанції про те, що наявність 12.12.2019 чинної довіреності №681 від 27.09.2019, якою ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» уповноважено ОСОБА_1 , зокрема укладати договори від імені Товариства для ведення господарської діяльності, в сукупності з належним чином оформленою згодою у формі рішення учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №3 від 12.12.2019 підтверджує право ОСОБА_1 від імені ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» на укладення договорів про внесення змін №№2-776, 2-777, 2-778 від 12.12.2019 до договорів купівлі продажу №№4-450, 4-452, 4-454 від 28.05.2019, у зв`язку з чим колегією суддів відхилено висновок скаржника, що апеляційний суд не встановив чи міг директор ОСОБА_3 уповноважити ОСОБА_1 на підписання відповідних договорів з урахуванням п. 6.5 Статуту як такий, що не впливає на правильність відповідного висновку суду апеляційної інстанції.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 по справі №903/54/20 апеляційну скаргу ТОВ «МАРТИСАНС-К» на рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020 в частині відмови в задоволенні позову про визнання нечинним та скасування записів про реєстрацію права власності залишено без задоволення. Змінено мотивувальну частину рішення господарського суду Волинської області від 05.11.2020 у справі №903/54/20 в частині визнання нечинним та скасування записів про реєстрацію права власності, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Резолютивну частину рішення господарського суду Волинської області від 05.11.2020 у справі №903/54/20, яким відмовлено в позові про визнання нечинним та скасування записів про реєстрацію права власності, залишено без зміни.

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 03.02.2021 на виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі № 903/54/20 Господарським судом Волинської області видано відповідні накази.

05.02.2021 ТОВ «МАРТИСАНС-К» звернулось до виконавчої служби з відповідними заявами про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення суду за означеними наказами. Заяви підписані ОСОБА_1 як директором ТОВ «МАРТИСАНС-К».

Згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.02.2021 ОСОБА_1 є директором ТОВ «МАРТИСАНС-К» з 02.02.2021. Цей факт ОСОБА_1 не оспорюється.

Відповідно до постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №64398311 від 08.02.2021, копії яких наявні в матеріалах справи, приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. відкрито виконавче провадження про зобов`язання про зобов`язання ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» повернути ТОВ «МАРТИСАНС-К» нерухоме майно, зазначене вище.

ОСОБА_1 діючи як директор ТОВ «МАРТИСАНС-К» звернулась до Луцького ВП ГУНП у Волинській області з заявою про вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.3 ст.382, ч.1 ст.388 Кримінального кодексу України, посилаючись на факт невиконання судового рішення щодо повернення нерухомого майна, приховування та розтрати описаного майна, на яке накладено арешт, його знищення.

Відомості про результати кримінального провадження у матеріалах справи відсутні.

Як свідчив представник позивача - ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» на час розгляду справи нерухоме майно на виконання рішення суду у справі №903/54/20 передане ТОВ «МАРТИСАНС-К».

В процесі розгляду справи №903/54/20 ОСОБА_1 подавала заяву свідка від 28.02.2020, в якій свідчила про відомі їй обставини щодо укладання договорів про внесення змін №№2-776, 2-777, 2-778 від 12.12.2019 та підстав свого представництва.

Також між сторонами існував судовий спір у межах справи №903/88/20, в якій рішенням Господарського суду Волинської області зобов`язано ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» повернути ТОВ «МАРТИСАНС-К» майно зазначене у видаткових накладних № 40-50, 53 від 30.05.2019 та № 52 від 03.06.2019, у задоволенні зустрічного позову ТОВ «МАРТИСАНС-К» про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 25 від 30.05.2019 відмовлено.

Цей спір стосується інших правовідносин сторін, однак, суд вбачає, що в процесі розгляду справи №903/88/20 ОСОБА_1 подавала заяву свідка від 06.03.2020, в якій свідчила про відомі їй обставини щодо укладання договору купівлі-продажу № 25 від 30.05.2019 та його укладання.

ТОВ «МАРТИСАНС-К» звернулось до Господарського суду Волинської області до ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» з позовом про скасування рішення державного реєстратора першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47083854 від 28.05.2019 щодо реєстрації за ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» () права приватної власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення: склад /Е-1/ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 522,8 кв. м. за адресою АДРЕСА_4 (номер запису про право власності: 31752469), із одночасним припиненням іншого речового права (права власності) за ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" на зазначені об`єкти нерухомого майна та одночасним встановленням іншого речового права - визнання за ТОВ «МАРТИСАНС-К» права власності на визначене нежитлове приміщення; скасування рішення державного реєстратора першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47081704 від 28.05.2019 щодо реєстрації за ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» () права приватної власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 82 кв. м. за адресою АДРЕСА_4 (номер запису про право власності: 31751152), із одночасним припиненням іншого речового права (права власності) за ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» на зазначені об`єкти нерухомого майна та одночасним встановленням іншого речового права - визнання за ТОВ «МАРТИСАНС-К» права власності на визначене нежитлове приміщення; скасування рішення державного реєстратора першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47083517 від 28.05.2019 щодо реєстрації за ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» () права приватної власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення: прохідна /Б-1 /, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 10,9 кв. м. за адресою АДРЕСА_4 (номер запису про право власності: 31751674), із одночасним припиненням іншого речового права (права власності) за ТОВ"ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" на зазначені об`єкти нерухомого майна та одночасним встановленням іншого речового права - визнання за ТОВ"МАРТИСАНС-К" права власності на визначене нежитлове приміщення.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.06.2021 у справі №903/410/21 відкрито провадження у справі. Справа на даний час перебуває на розгляді у суді.

ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тумайкіної МЛО., треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 про визнання протиправними дій нотаріуса та визнання недійсної довіреності від 27.09.2019.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 02.03.2021 у справі №761/8567/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Означене рішення не набрало законної сили, оскільки оскаржено в апеляційному порядку ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ».

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, поданих запереченнях та письмових поясненнях, дослідивши надані в порядку статті 74 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, зважаючи на таке.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

Приписами статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Реалізуючи встановлене статтею 55 Конституції України та статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом(ч.1 ст.14 ГПК України).

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одними із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права та визнання правочину недійсним.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про визнання недійсними договорів, посвідчених 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук І Б., реєстрові номери 2-776, 2-777, 2-778 про внесення змін до договорів купівлі-продажу, посвідчених 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстрові номери 4-450, 4-452, 4-454, на підставі ст.232 ЦК України , оскільки їх вчинено у результаті зловмисної домовленості представника позивача з відповідачем та про стягнення з відповідача спричиненої моральної шкоди в розмірі 150000,00грн.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, а саме, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно приписів ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України унормовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Частина 3 ст. 215 ЦК України передбачає, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі 638/2304/17 висловлено наступний правовий висновок: «Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з під арешту в публічних відносинах або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин».

Виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, обов`язковими умовами визнання договору недійсним є наявність у позивача певного суб`єктивного права (охоронюваного інтересу) - об`єкту судового захисту, порушення у зв`язку з укладенням відповідного договору таких прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі, та належність обраного способу судового захисту.

При цьому, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Правові наслідки правочину, який вчинено у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною передбачені приписами ст. 232 ЦК України, а саме, правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв`язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними.

Кваліфікація пра вочину як вчиненого внаслідок зловмис ної домовленості зумовлює встановлен ня, що:

а) від імені однієї зі сторін правочину виступав представник;

б) зловмисна домовленість і вчинен ня правочину з іншою стороною відбу лася на підставі наявних повноважень представника;

в) існував умисел в діях представни ка щодо зловмисної домовленості;

г) настали несприятливі наслідки для особи, яку представляють;

ґ) наявний причинний зв`язок поміж зловмисною домовленістю і несприятли вими наслідками для особи, яку пред ставляють.

Суб`єктний склад цих правочинів характеризується обов`язковою наявністю представника однієї зі сторін. Сторонами, у свою чергу, можуть бути як фізичні, так і юридичні особи.

Згідно із частинами першою, третьою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Тобто, під представником вар то розуміти як законного представника (зокрема, батька, опікуна), так і особу, яка діє на підставі довіреності, виданої на основі акта органу юридичної особи чи договору.

Правочини можуть вчинятися вна слідок зловмисної домовленості тільки тоді, коли представник однієї зі сторін діяв у межах чинних повноважень.

З огля ду на це, такі правочини потрібно від межовувати від правочинів, вчинених з: перевищенням представником по вноважень, оскільки вони створюють правові наслідки для особи, яку пред ставляють лише після схвалення такого правочину; особою, яка діяла без повнова жень, адже в особи відсутні правові під стави для укладення правочину від іме ні особи.

Основною вимогою до представника є його добросовісність та приписи діяти в інтересах особи, яку він представляє, оскільки у ч. 3 ст. 238 ЦК України пред ставникові прямо заборонено вчиняти правочини від імені особи, яку він пред ставляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, яку він представляє.

Тобто, пред ставник, вчиняючи правочин, не вира жає власної волі, він реалізує волю осо би, яку він представляє, вступ же у зловмисну домовленість з другою стороною правочину характеризується тим, що при цьому представник дбає про власні інтер еси і зневажає інтересами особи, яку представляє.

Зловмисна домовленість представ ника з контрагентом особи, яку пред ставляють, створює правову ситуацію, коли дійсна воля довірителя, яку пови нен утілювати представник, замінюєть ся його власною волею, що суперечить волі довірителя. Саме підміна волі дові рителя волею представника і слугує під ставою для визнання такого правочину недійсним.

Тобто, процес формування волі однієї зі сторін є деформованим вна слідок наявності зловмисної домовленос ті її представника з другою стороною, тобто волевиявлення не відображає справжньої волі як мінімум однієї зі сто рін.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що для визнання правочину недійсним на підставі ст. 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Критерій «зловмисності» не залежить від того, чи був направлений умисел повіреного на власне збагачення чи заподіяння шкоди довірителю, важливим є фактор того, що умови договору, укладеного повіреним, суперечать волі довірителя взагалі, тобто підставою для визнання правочину недійсним є розходження волі довірителя та волевиявленням повіреного при укладенні договору, а наслідки, що настали, є такими, що є неприйнятними для довірителя(правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 07.08.2019 у справі № 753/7290/17, постанові від 22.11.2019 року у справі №623/2518/17).

Для задоволення позовних вимог за статтею 232 ЦК України необхідно на підставі певних доказів встановити, що представник за правочином вступив у зловмисну домовленість із другою стороною і діє при цьому у власних інтересах або в інтересах інших осіб, а не в інтересах особи, яку представляє.

Таким чином, має бути доведена і наявність домовленісті з боку іншої сторони правочину.

При цьому не має значення, кому на лежала ініціатива здійснити змову - представникові чи другій стороні право чину. Головне, що характеризує цей пра вочин - наявність усвідомленості і волі другої сторони правочину та представ ника на здійснення дій всупереч інтере сам особи, яку він представляє.

Згідно із пунктами 1, 2 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини перша, друга, третя статті 13 ГПК України).

За статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Господарський суд зауважує, що у спірних правовідносинах для визнання недійсним правочину, вчиненого в результаті зловмисної домовленості, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що мав місце факт зловмисної домовленості представника підприємства з іншою особою, направленої на свідоме вчинення правочину всупереч інтересам довірителя, а також наявність збитків та причинний зв`язок між зловмисною домовленістю та завданими збитками.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За п.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 р. у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1099 р. у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Судовим рішенням у справі №903/54/20, що набрало законної сили (Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021) встановлено, що ОСОБА_1 12.12.2019, укладаючи від імені ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» договори про внесення змін №№2-776, 2-777, 2-778 до договорів купівлі продажу №№4-450, 4-452, 4-454 від 28.05.2019, діяла на підставі чинної довіреності №681 від 27.09.2019, якою її було уповноважено, зокрема, укладати договори від імені Товариства для ведення господарської діяльності, що в сукупності з належним чином оформленою згодою у формі рішення учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №3 від 12.12.2019 підтверджує право ОСОБА_1 від імені ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» при укладенні вказаних договорів.

При підписанні спірних договорів про внесення змін ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» не було подано нотаріусу рішення №3-1 учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 12.12.2019, згідно з яким вирішено скасувати рішення №3 учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» та доказів вчинення учасником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_4 дій по скасуванню довіреності №681 від 27.09.2019.

Відомості про припинення дії довіреності, виданої ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» в особі директора ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 , посвідченої приватним нотаріусом Тумайкіною М.Ю. 27.09.2019 за реєстровим №681, були внесені до Єдиного реєстру довіреностей за заявою ОСОБА_4 лише 27.01.2020.

Як наслідок, вказані обставини не підлягають доведенню в межах справи №905/96/21.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 12.12.2019, укладаючи від імені ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» договори про внесення змін №№2-776, 2-777, 2-778 від 12.12.2019 діяла у межах чинних повноважень.

Суд не приймає до уваги посилання позивача, викладені у додаткових письмових поясненнях, що оспорювані додаткові договори укладені ОСОБА_1 , яка виступила від імені ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» на підставі довіреності виданої директором ОСОБА_3 та посвідченої 27.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тумайкіною М.Ю., реєстровий номер 681, разом з тим, з огляду на положення Статуту ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», питання щодо укладення правочинів від імені Товариства належить до компетенції загальних зборів, а враховуючи, що Товариство має одного учасника - до компетенції ОСОБА_4 (як вищого органу управління). У свою чергу, ОСОБА_4 не уповноважувала директора ОСОБА_3 на укладання будь-яких договорів від імені Товариства, та, відповідно, делегування таких прав. Директор ОСОБА_3 не повідомляв ОСОБА_4 про видачу довіреності та ім`я ОСОБА_1 та про укладення додаткових договорів до договорів купівлі-продажу, про існування довіреності ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» стало відомо лише 24.01.2020.

Оскільки, по-перше, всі ці обставини вже розглядались судом в межах справи №903/54/20 та встановлено, що ОСОБА_8 діяла в межах своїх повноважень, по-друге, застосування приписів ст. 232 ЦК України, на яку посилається позивач як на правову підставу своїх позовних вимог, можливе виключно у разі наявності у представника підприємства, що вступає у зловмисну домовленість, чинних повноважень, у даних поясненнях позивач фактично оспорює цей факт, що суперечить позиції позивача, викладеній у позовній заяві.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Встановлення факту зловмисної домовленості представника підприємства з іншою особою, направленої на свідоме вчинення правочину всупереч інтересам довірителя, можливо у разі наявності у представника чіткого розуміння на що саме була направлена воля його довірителя, та його усвідомлення, що він як представник діє проти такої волі.

Позивач у позовній заяві зазначає, що договори про внесення змін до договорів купівлі-продажу вчені всупереч волі та інтересів ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», оскільки на момент укладення таких договорів - 12.12.2019 позивач не мав наміру вчиняти правочини, за умовами яких його право власності на майно могло б перейти до інших осіб, в обґрунтування чого посилається на прийняття рішення учасника №3-1 від 12.12.2019, яким скасовано рішення учасника №3 від 12.12.2019, про що ОСОБА_1 , за його ствердженням, була обізнана.

Суд дослідивши вказані рішення зазначає, що вони безпосередньо не містять суті змін до договорів купівлі-продажу, волю на внесення яких мала учасник ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» на момент як прийняття рішення №3, так і на момент прийняття рішення №3-1.

Фактично рішенням учасника №3 від 12.12.2019 вирішено внести зміни до договорів купівлі-продажу від 28.05.2019 реєстрові №№ 4-454,4-450, 4-452, які нотаріально посвідчені державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В. до розділу 2 «Ціна договору» та розділу 5 «Інші умови», в редакції та на умовах, на розсуд особи, уповноваженої на підписання всіх необхідних документів, в тому числі правочинів про внесення змін до вказаних договорів; уповноважено фізичну особу ОСОБА_1 здійснити підписання від імені Товариства всіх необхідних документів, в тому числі правочинів про внесення змін до договорів в редакції на умовах на її розсуд.

Тобто, чітко визначено розділи договорів, у які потрібно внести зміни та порядок внесення таких змін - в редакції та на умовах, на розсуд особи, уповноваженої на підписання, але не зазначено змісту змін, які слід внести. Фактично вказано, що редакція змін повинна бути викладена особисто ОСОБА_1

12.12.2019 рішенням учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №3-1 скасовано рішення №3 учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» від 12.12.2019 у повному обсязі та визначено, що усі без виключення умови правочинів про внесення змін до договорів в обов`язковому порядку до їх підписання мають бути погоджені з учасником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ». Згодою на укладення правочинів про внесення змін до договорів буде вважатися лише рішення учасника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», в якому будуть детально викладені кожен пункт та умова правочинів про внесення змін до договорів та відповідно будуть обумовлені усі деталі змін до основних договорів.

Таким чином, у рішенні №3-1 також не визначено волі щодо змісту потенційних змін до договорів, мова йде виключно про порядок їх погодження з учасником Товариства.

При цьому, необізнаність ОСОБА_1 з прийняттям учасником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_4 № 3-1 від 12.12.2019, яким скасовано рішення № 3 є встановленою судовим рішенням у справі №903/54/20 обставиною та не потребує доведення, тому позивач вцілому безпідставно посилається на усвідомлення ОСОБА_1 його змісту.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, які ж зміни мав волю внести учасник ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» до розділу 2 «Ціна договору» та розділу 5 «Інші умови» договорів, в чому полягав їх зміст та суть позивач суду не надав.

У судовому засіданні 07.10.2021 представник позивача зазначив, що вірогідно учасник мав на увазі, що до розділу 2 «Ціна договору» слід було внести зміни щодо продовження строку виконання зобов`язання з оплати отриманого майна, але не зазначив на який саме термін. Щодо внесення змін до розділу 5 «Інші умови» договору позиція висловлена не була.

Відсутні докази яким саме чином будь-яка воля учасника Товариства з приводу змісту потенційних змін була доведена до ОСОБА_1 до моменту укладання оспорюваних договорів.

Позивач у повідомленні від 27.01.2020, яке направлялось на адресу ТОВ «МАРТИСАНС-К», та у позові вказує, що не мав наміру вчиняти правочини, за умовами яких його право власності на майно могло б перейти до інших осіб, але як звернення з повідомленням, такі і звернення з позовною заявою мало місце після укладання оспорюваних правочинів.

Крім того, знову ж таки, за змістом вказаних документів вбачається, що учасник ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» ОСОБА_4 не мало наміру вчиняти правочини, за умовами яких його право власності на майно могло б перейти до інших осіб, але документи не містять посилання внесення яких змін до договорів вказаний учасник мав на увазі, приймаючи рішення №3 від 12.12.2019.

Разом з тим, доручаючи ОСОБА_1 внести означені зміни в редакції та на умовах, на її розсуд, у рішенні №3 від 12.12.2019 учасник ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» не висловлював свою волю щодо заборони внесення змін у формі, на яку посилається за текстом повідомлення та позову.

Доводи позивача, що факт відсутності наміру у ОСОБА_4 вчиняти правочини, за умовами яких його право власності на майно могло б перейти до інших осіб на момент укладення оспорюваних договорів підтверджується також зверненням ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» із зустрічним позовом у справі №903/54/20 та зверненням ОСОБА_4 27.01.2020 до правоохоронних органів з повідомленням про злочини, а саме: про наявність у діях ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , громадянина Литовської Республіки ОСОБА_14 та службових осіб ТОВ «МАРТИСАНС-К» ознак одного або кількох кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185,190,191,206,206-2,364 КК України вчинених за попередньою змовою групою осіб, відомості про що вне сені до ЄРДР за №0000468, суд не приймає, адже вказані дії також здійснені після підписання правочинів.

Одночасно суд вбачає, що зміни, які були внесені у оспорювані договори не були направлені безпосередньо на перехід права власності на майно, а обумовлювали право на розірвання договорів та порядок повернення такого майна, у разі недотримання строку виконання зобов`язання з його оплати.

Право на розірвання договору у разі його невиконання виникає у відповідача також в силу приписів ст.611 ЦК України, ст. 202 ГК України.

На час підписання договорів про внесення змін строк виконання зобов`язання з оплати настав за договором реєстровий номер № 4-450 від 28.05.2019, а за договорами № 4-452 №4-454 від 28.05.2019 ще не перебіг, тому ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» частково мала можливість здійснити оплату безпосередньо після підписання договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу.

Учасник «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» була обізнана про факт наміру внесення змін до договорів, рішенням №3-1 від 12.12.2019 встановила, що усі без виключення умови правочинів про внесення змін до договорів в обов`язковому порядку до їх підписання мають бути погоджені з учасником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», стверджує, що повідомила про факт прийняття такого рішення ОСОБА_1 телефоном. ОСОБА_4 мала можливість встановити чи були її вказівки виконані ОСОБА_1 , однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, які ж дії були здійснені ОСОБА_4 у період з 13.12.2019 по 24.01.2020, зокрема, щодо отримання відомостей про факт укладання оспорюваних договорів, їх редакції, факту здійснення оплати за договорами директором підприємства тощо.

Доказів на підтвердження свідомого приховування ОСОБА_1 інформації щодо факту укладання правочинів матеріали справи не містять.

Обов`язок повідомлення про факт укладання договорів про внесення змін згідно рішення засновника №3 від 12.12.2019 на ОСОБА_1 покладений не був.

У судовому засіданні 07.10.2021 ОСОБА_1 спростовуючи факт повідомлення про прийняття рішення №3-1, стверджувала, що 12.12.2020, ОСОБА_4 зателефонувала їй та повідомила про необхідність підписання договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу з ТОВ «МАРТИСАНС-К», оскільки директор підприємства ОСОБА_3 у відрядженні, для чого необхідно приїхати у нотаріальну контору, що й було зроблено ОСОБА_1 , договори підписані на підставі довіреності. Після підписання договорів та у подальшому ОСОБА_1 не повідомляла ОСОБА_4 про факт підписання договорів, оскільки при їх підписанні діяла за вказівкою останньої, як наслідок, вважала ОСОБА_4 обізнаною про їх зміст.

Посилання позивача, що ОСОБА_1 знала та за всіма обставинами справи не могла не знати, що укладаючи додаткові договори від 12.12.2019, вчиняє правочини всупереч волі ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», на думку суду, є припущенням, оскільки спростовується вищевикладеним.

Досліджуючи докази на підтвердження факту наявності зловмисної змови ОСОБА_1 , як уповноваженого представника позивача, та ТОВ «МАРТИСАНС-К», суд приходить до наступних висновків.

Позивач стверджує, що ОСОБА_1 свідомо з метою реалізації зловмисної згоди з ТОВ «МАРТИСАНС-К» не здійснювала дії направлені на оплату придбаного майна, тоді як на неї як директора підприємства ці обов`язки покладались рішенням учас ника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №2-1 від 03.06.2019 та кошти були наявні на рахунках підприємства.

Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила суд, що про рішення засновника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №2-1 від 03.06.2019 їй було невідомо, його зміст, зокрема, щодо покладення на неї обов`язку на здійснення розрахунку по договорам купівлі-продажу майна до її відома не доводився. У ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» як новоствореного підприємства виникали проблеми внаслідок недостатньої кількості оборотних грошових коштів, тому, за ствердженням ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка є одноособовим учасником Товариства, систематично надавала власні грошові кошти, але виключно з метою виконання підприємством обов`язків щодо виплати заробітної плати та обов`язкових зборів та плат, коштів на оплату придбаного майна на підприємстві не було.

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що про факт наявності рішення засновника ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» №2-1 від 03.06.2019 було повідомлено ОСОБА_1 .

Разом з тим, згідно Статуту ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», що затверджений рішенням засновника №1 від 05.03.2019, виконавчий орган Товариства, що є одноособовим в особі директора, здійснює керівництво всією поточною діяльністю Товариства, крім питань, які віднесені до компетенції Загальних зборів учасників.

Як наслідок, обов`язок щодо контролю за виконанням умов договорів, які укладені Товариством, у тому числі й в частині оплати придбаного майна, у будь-якому випадку покладається на директора підприємства як його виконавчий орган.

ОСОБА_1 обіймала посаду директора підприємства у період з 05.03.2019 по 22.09.2019, у подальшому з 23.09.2019 призначена на посаду головного економіста на підставі наказу №15-К від 20.09.2019 за власною ініціативою.

Як наслідок, обов`язок з контролю за виконанням оспорюваних договорів з боку ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» з 23.09.2019 покладено на ОСОБА_3 , який призначений на цю посаду, тоді як ОСОБА_1 , як головний економіст, мала відомості про стан розрахунків за договорами купівлі-продажу, що останньою не заперечується.

Одночасно, посилань щодо бездіяльності ОСОБА_3 як директора підприємства з приводу не здійснення вказаних оплат у період після 23.09.2019 позовна заява не містить.

В матеріалах справи наявна заключна виписка за період з 01.03.2019 по 31.12.2019 з банківського рахунку ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», відповідно до якої: разом за кредитом - 206452,94грн (27 операцій), разом за дебетом - 206200,25грн (153 операцій), вихідний залишок - 252,69грн.

Дослідивши вказану виписку, судом встановлено, що кошти, які надходили на рахунок підприємства у цей період надходили від ОСОБА_4 в якості внеску до статутного фонду підприємства, а у подальшому, як фінансова допомога тимчасова безвідсоткова на зворотній основі згідно договору №1-ФВ від 18.06.2019, та невідкладно використовувалися підприємством на оплату заробітної плати, сплату податків, комісію за обслуговування рахунку чи виконання банківських платежів, а також на оплату регулярних платежів та витрат, пов`язаних з господарською діяльністю позивача, які є невідкладними.

За розрахунком суду, за період з 28.05.2019 (дата укладання договорів купівлі-продажу) по 31.12.2019 за результатом банківських платежів, що відбувались протягом дня, після отримання коштів від ОСОБА_4 на рахунку підприємства не обліковувалось залишку грошових коштів в розмірі придбаної нерухомості (55416,01грн), що дало б змогу сплатити вказані грошові кошти одним платежем.

За ствердженням представника позивача, яке було висловлено у судовому засіданні 07.10.2021, зловмисна змова між ОСОБА_1 та ТОВ «МАРТИСАНС-К», виникла у червні 2019, про що свідчить свідоме закриття ТОВ «МАРТИСАНС-К» рахунків підприємства, метою чого було створення обставин, за яких позивач не міг би сплатити грошові кошти за придбане майно безготівковим розрахунком, касове обслуговування на підприємстві відповідача відсутнє.

За логікою позивача, внаслідок досягнення зловмисної домовленості між ОСОБА_1 та ТОВ «МАРТИСАНС-К», що відбулось у червні 2019, та внаслідок реалізації якої останнім було закрито банківські рахунки, ОСОБА_1 мала намір безпідставно зволікати з виконанням зобов`язання з оплати приданого за договорами купівлі-продажу нерухомого майна до моменту порушення строку виконання зобов`язання з оплати, при цьому ОСОБА_1 передбачала, що на час виникнення такого прострочення до договорів купівлі-продажу будуть внесені зміни щодо можливості їх розірвання в односторонньому порядку з боку відповідача, що б було спричиненим порушенням строку оплати, та майно буде повернуто.

Одночасно судом встановлено, що ОСОБА_1 за власним бажанням у період, який обумовлює період оплати за договорами купівлі-продажу, а саме 23.09.2019 була переведена з посади директора підприємства на посаду головного економіста підприємства та відповідно втратила можливість здійснювати контроль за виконанням договорів в частині здійснення оплати, що віднесено до повноважень директора підприємства. Вказане суперечить позиції позивача, що викладена судом вище, та меті зловмисної змови, на наявність якої посилається позивач.

При цьому, сам позивач за текстом позовної заяви стверджує, що ОСОБА_1 переведена на посаду головного економіста за її власним бажанням та за її ініціативою. Даний факт підтвердила у судовому засіданні й особисто ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 у червні 2019 не могла гарантувати виконання мети зловмисної змови, оскільки, не знала та не могла знати, що у грудні 2019 засновник ОСОБА_4 уповноважить її на укладання договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу в редакції та на умовах, що будуть викладені на розсуд представника.

Досліджуючи факт закриття рахунків підприємства відповідача, суд зазначає, що всі розрахункові рахунки, у тому числі й рахунок, який був зазначений у договорах купівлі-продажу в розділі «Підписи сторін», окрім тих, що є казначейськими, були закриті відповідачем 25.06.2019 та 26.06.2019. Ця обставина підтверджується листами ДПС України Головного Управління ДПС у Волинській області, ДПСУ ГУ ДПС у Донецькій області, що містяться в матеріалах справи.

Відповідач пояснює цей факт тим, що у період з липня 2019 по листопад 2019 відбувався продаж корпоративних прав підприємства, як наслідок зміна засновників підприємства, що обумовило зміну назви підприємства, адреси його реєстрації, та відповідно спричинило й закриття рахунків, що обумовлювалось волею нового власника.

Дане посилання опосередковано підтверджується рішенням загальних зборів учасників № 5 від 15.07.2019, даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.02.2021, згідно яких 17.07.2019 здійснені реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження юридичної особи та зміни найменування підприємства, керівника юридичної особи. 06.09.2019 здійснені реєстраційні дії щодо зміни інформації про засновників, зміни складу засновників, а також зміни місцезнаходження юридичної особи. 19.11.2019 здійснені реєстраційні дії щодо зміни інформації про засновників, зміни складу засновників. 20.11.2019 здійснені реєстраційні дії щодо зміни інформації щодо здійснення зв`язку з юридичною особою, керівника юридичної особи.

В контексті наведеного суд зазначає, що позивачем не доведено здійснення спроб перерахування грошових коштів шляхом безготівкового розрахунку починаючи з 28.05.2019 по дату розірвання договорів, які б були невдалими внаслідок того, що рахунок відповідача станом на дату перерахування був би закритим; не надано доказів звернення з листами до відповідача щодо витребування інформації відносно рахунку, на який слід здійснити оплату тощо.

Внаслідок відсутності доказів на підтвердження зазначених дій, не зазначено в який момент позивач дізнався про відсутність можливості здійснити перерахування грошових коштів безготівковим способом, оскільки рахунок вказаний у договорах був закритим відповідачем.

За умовами як первісних договорів, так і договорів про внесення змін до них не було покладено на сторін обов`язок у разі зміни будь-яких реквізитів повідомляти про цей факт іншу сторону.

Позивач наголошує у позовній заяві, що на підприємстві ТОВ «МАРТИСАНС-К» відсутнє касове обслуговування, що унеможливлювало сплату ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» грошових коштів за придбане нерухоме майно готівкою.

У судовому засіданні 07.10.2021 представник ТОВ «МАРТИСАНС-К» спростовував цей факт та наполягав на наявності касового обслуговування на підприємстві.

При цьому, ані позивач, ані відповідач будь-яких доказів на підтвердження фактів, на які вони посилаються в цій частині суду не надали.

Суд виходячи з того, що первісно сторони під час укладання договорів реєстровий номер № 4-452 №4-454 від 28.05.2019, включили до п. 2.2 можливість здійснення оплати шляхом готівкового розрахунку (одночасно таке право відсутнє у п.2.2 договору реєстровий № 4-450 від 28.05.2019), вказує, що опосередковано сам факт включення до умов договору такої умови свідчить про наявність касового обслуговування на підприємстві відповідача.

Доказів на підтвердження того, що під час укладання договорів відповідач ввів в оману позивача з цього приводу, або у подальшому ситуація змінилась та відповідач більше не використовує зазначений спосіб оплати до матеріалів справи не додано.

Виходячи з викладеного, ані закриття відповідачем рахунків, ані перереєстрація за іншою адресою, ані припущення щодо відсутності касового обслуговування , за переконанням суду, не свідчать про наявність зловмисної домовленості з боку ТОВ «МАРТИСАНС-К».

Будь-яких інших обставин, які б підтверджували наявність зловмисної змови до моменту укладання оспорюваних договорів або під час їх укладання як з боку ОСОБА_1 , так і з боку ТОВ «МАРТИСАНС-К» позивач не наводить.

Також позивач посилається, що вчинення ОСОБА_1 оспорюваних договорів за наявності зловмисної домовленості з ТОВ «МАРТИСАНС-К», підтверджується тим, що остання як колишній працівник ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» після їх укладення уникала будь-яких контактів з учасником ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ»; перестала виходити на роботу і звільнена за прогул; не відповідала на дзвінки; не прий мала поштову кореспонденцію; не відповідала на повідомлення, передані за допомо гою додатків до мобільних телефонів Viber і Telegram. Але натомість, ОСОБА_1 з`являлася до нотаріуса та надавала для ТОВ «МАРТИСАНС- К» письмові заяви свідка, якими останнє обґрунтовувало свої вимоги то ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» по інших справах.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надала усні пояснення, що під час роботи в ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», підприємство не виплачувало заробітну плату, у зв`язку з чим вона виходила на роботу до середини січня, та в подальшому звільнилася. Крім того, вона відповіла на дзвінок ОСОБА_4 24.01.2020, під час якого остання повідомила її, що не може потрапити на підприємство та почала погрожувати, після чого ОСОБА_1 стала уникати спілкування з останньою з особистих мотивів, факт того, що не відповідала на дзвінки та повідомлення підтверджує.

На переконання суду, вказані позивачем доводи, щодо дій ОСОБА_1 пов`язані виключно з дотримання нею трудової дисципліни на підприємстві та наявністю підстав для звільнення за прогули.

При цьому, суд приймає до уваги, що документи, на які посилається позивач, а саме, вимога-повідомлення про відсторо нення від виконання посадових обов`язків з припиненням нарахування та виплати заробітної плати, в якій ОСОБА_4 вимагає невідкладно з`явитись на робоче місце для з`ясування обставин щодо зникнення документів, надання пояснень щодо укладання оспорюваних договорів, тощо, а також повідомлення (пропозиції) про підписання актів про відсутність на роботі та надання письмових пояснень, в якій констатується відсутність на робочому місці вказаної особи протягом тривалого часу від 25.02.2020, направлені позивачем засобами поштового зв`язку на ім`я ОСОБА_1 на адресу: одержувача: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні 07.10.2021 ОСОБА_1 заперечувала, що у вказаний період проживала за зазначеною адресою або могла отримувати за нею кореспонденцію.

Позивач не надав доказів з якої підстави ним для направлення кореспонденції була використана зазначена вище адреса.

Згідно копії паспорту ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах справи, єдиним місцем реєстрації останньої зазначено: АДРЕСА_1 , саме на цю адресу було направлено повідомлення (пропозиції) про підписання актів про відсутність на роботі та надання письмових пояснень від 06.03.2020, яке ОСОБА_1 документ не отримано, що підтверджується позивачем.

Посилання позивача на факт уникнення ОСОБА_1 контактів із учасником товариства ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ», як обставину, що підтверджує факт наявності зловмисної домовленості, є недоцільним, оскільки обумовлюється суто особистими відносинами останньої з ОСОБА_4 .

Надання ОСОБА_1 письмових заяв свідка, якими ТОВ «МАРТИСАНС- К» обґрунтовувало свої вимоги то ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» в інших судових справах є вільним волевиявленням останньої на підтвердження обставин, свідком яких вона була.

Згідно з відомостей, що містяться у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.02.2021 з 02.02.2021 ОСОБА_1 призначена на посаду директора ТОВ «МАРТИСАНС-К», та здійснювала дії як керівник підприємства направлені на захист прав останнього. Зокрема, шляхом підписання та направлення відповідних заяв щодо направлення наказів суду у справі №903/54/20 від імені ТОВ «МАРТИСАНС-К» до органів державної виконавчої служби, наслідком чого стало відкриття виконавчих проваджень №64398311, №64398719, №64398566 щодо повернення нерухомого майна у примусовому порядку.

Доводи позивача щодо наявності родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який на момент укладення оскаржуваних додаткових договорів від 12.12.2019 перебував на посаді директора ТОВ «МАРТИСАНС-К», суд відхиляє, адже позивачем не надано доказів наявності таких родинних зв`язків, а ОСОБА_1 у судовому засіданні категорично заперечувала цей факт.

При цьому, суд вказує, що сам по собі факт знаходження будь-яких осіб у родинних зв`язках не підтверджує зловмисної домовленості за відсутності доказів на підтвердження їх наміру спричинити шкоду підприємству.

Недоведеним належними та допустимими доказами у справі також є посилання позивача, що він дізнався про факт існування проектів договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу у зазначеній редакції та повідомлень про розірвання договорів, які виготовлені від імені ТОВ «МАРТИСАНС-К», 24.01.2020 вивчивши документи, які знаходились у пам`яті комп`ютера, який при роботі на підприємстві використовувала ОСОБА_1 .

У порушення 73, 77, 91, 96 ГПК України позивач не надав ані письмових, ані електронних доказів, ані паперових копій електронного доказу (скріншотів електронних доказів), які б підтверджували які саме документи зберігались у пам`яті комп`ютера, якою особою, вони були створені та дати такого створення.

Позивач посилається, що несприятливими наслідками, для ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» як особи, представником якої була ОСОБА_1 , внаслідок укладання нею договорів за зловмисною згодою з ТОВ «МАРТИСАНС-К» стала втрата нерухомого майна, яке позивач не мав наміру відчужувати, такі наслідки настали саме в результаті вчинення правочинів, що оспорюються.

Однак, як вже зазначалось судом вище, суть внесених змін за оспорюваними договорами полягала у доповненні первісних договорів купівлі-продажу умовами, що стосувались права на розірвання договору у разі порушення терміну оплати за майно визначеного п. 2.2, порядку направлення повідомлення про розірвання та наслідків такого розірвання у вигляді повернення майна Покупцю у певний строк після отримання такого повідомлення.

Вказані несприятливі наслідки для позивача мали за цими змінами настати виключно у разі, якщо своєчасно оплата не буде проведена.

Таким чином, зловмисна домовленість, у її разі наявності, фактично б обхоплювала ще й дії представника та ТОВ «МАРТИСАНС-К» направлені на унеможливлення виконання зобов`язання з оплати вартості нерухомого майна після укладання договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу, інакше її мета - повернення майна у власність ТОВ «МАРТИСАНС-К» не була б досягнута.

В цій частині, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що ОСОБА_1 свідомо приховала від засновника Товариства зміст угод, але не вказує яким чином та що відбувалось у період з 12.12.2019 по 24.01.2020, тобто, у період коли позивач ще мав можливість виконати своє зобов`язання з оплати придбаного майна.

Як встановлено судом вище, на рішенням №3 на ОСОБА_1 не покладалось обов`язку повідомляти ОСОБА_4 про факт укладання договорів про внесення змін та їх зміст.

ОСОБА_4 була обізнана про факт того, що станом на 11.12.2019 оплата здійснена не була, про що зазначено у позовній заяві, станом на 12.12.2019 мала сумніви щодо добросовісності намірів ОСОБА_1 в частині внесення змін до договорів, що виходить з змісту рішення засновника №3-1 від 12.12.2019, але у період з 12.12.2019 по 24.01.2019 не здійснювала будь-яких дій направлених на отримання інформації щодо того, які дії були здійснені ОСОБА_1 , чи здійснена своєчасна оплата за договорами директором підприємства або ОСОБА_1 , тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право на розірвання договорів купівлі-продажу у разі порушення терміну оплати виникло у ТОВ «МАРТИСАНС-К» внаслідок внесення змін до договорів, тоді як дотримуючись принципу добросовісності у господарській діяльності, діючи обачно, позивач мав можливість своєчасно сплатити придбане майно, навіть після укладання оспорюваних правочинів, та уникнути його повернення внаслідок розірвання договору.

Окремо суд зазначає, що Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Span» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Аналізуючи наявні докази у справі, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено суду, що оспорювані договори, реєстрові номери 2-776, 2-777, 2-778 про внесення змін до договорів купівлі-продажу, реєстрові номери 4-450, 4-452, 4-454 укладені ОСОБА_1 від імені ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» за зловмисною домовленістю з ТОВ «МАРТИСАНС-К», оскільки відсутні докази на підтвердження дійсної волі довірителя, факту обізнаності ОСОБА_1 з такою волею, як наслідок, усвідомлення, що на час укладання договорів вона діє всупереч такій волі та інтересам підприємства, наявності безпосередньої зловмисної домовленості та причинно-наслідкового зв`язку між фактом укладання договорів та втратою позивачем права на нерухоме майно, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу.

Згідно ч.2 ст.232 ЦК України довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв`язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними.

Право на відшкодування моральної шкоди у порядку ч.2 ст.232 ЦК України обумовлено вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між представником та другою стороною, тобто, вимоги про стягнення моральної шкоди фактично є похідними.

Первісно звертаючись з позовом згідно уточненої позовної заяви ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» просило стягнути з ТОВ «МАРТИСАНС-К» та ОСОБА_1 солідарно моральну шкоду в сумі 150000,00грн.

За наслідками постановлення Господарським судом Волинської області ухвали від 23.02.2021, якою відмовлено позивачу у відкритті провадження до відповідача 2 - ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди залишаються заявленими виключно до ТОВ «МАРТИСАНС-К».

Позивач стверджує, що внаслідок протиправних дій відповідача та ОСОБА_1 ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» втратило єдине нерухоме майно, у якому могло здійснювати господарську діяльність, відбулися вимушені зміни в ділових відносинах позивача: через відсутність власних виробничих приміщень, ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» не взмозі придбавати товар (деревину) для його подальшої переробки та реалізації; знизилися доходи та зменшилася кількість клієнтів, які використовували послуги ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» для порізки та розробки лісоматеріалів. Крім того, позивач вказав на зменшення довіри до господарської діяльності позивача (представник без відома та згоди ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» вчинив від імені останнього правочин на ко ристь контрагента). Також порушено право власності позивача, що є, на думку позивача, окремою підставою відшкодування завданої моральної шкоди. Завдану моральну шкоду ТОВ «ФОРЕСТ ВОЛИНЬ» оцінює в сумі 150000,00грн. (по 50000,00 грн. за кожен з трьох укладених додаткових договорів).

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу (стаття 94 ЦК України).

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Проте, позивачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження факту наявності такої шкоди, яка б була виражена у зниженні престижу, ділової репутації, підриву довіри до його діяльності тощо, не подано доказів наявності причинного зв`язку між діями відповідача, третьої особи та шкодою, не надано обґрунтування розміру заявленої до стягнення суми.

Зокрема, стверджуючи, що дії відповідача та третьої особи призвели до зменшення довіри до господарської діяльності позивача, неможливості через відсутність власних виробничих приміщень у позивача придбавати товар (деревину) для його подальшої переробки та реалізації, зниження доходів та зменшення кількості клієнтів позивача, позивач не наводить, яким саме чином внаслідок цих обставин постраждала ділова репутація підприємства або інші обставини (зниження престижу, підрив довіри до її діяльності), що є визначальними для встановлення факту наявності моральної шкоди підприємству.

Факти, на які посилається позивач, є недоведеними, зокрема, суду не надано доказів того, що вказане нерухоме майно було єдиним нерухомим майном позивача,що використовувалось у господарській діяльності, обсягу зниження доходів підприємства внаслідок втрати такого майна, вимушеної відмови як позивача у наданні послуг внаслідок відсутності приміщень, так і контрагентів підприємства з тієї ж підстави, тощо.

Окремо суд зазначає, що вказані позивачем обставини скоріше стосуються обґрунтування упущеної вигоди позивача, а не зниження престижу, ділової репутації, підриву довіри до його діяльності.

Доказів на підтвердження відмови від співробітництва від будь-якого з підприємств внаслідок, неправомірних дій, як на думку позивача, відповідача та третьої особи позивач суду не надав.

Крім того, вимога про стягнення моральної шкоди внаслідок зловмисної домовленості між представником та другою стороною може бути задоволена судом у випадку доведення факту наявності такої зловмисної домовленості, що є підставою для визнання договору недійсним, у даному ж випадку суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу за недоведеністю, тому у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди суд також відмовляє.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Внаслідок відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі підстави для розподілення судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору посвідченого 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-776 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-450.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору посвідченого 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-777 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-452.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору посвідченого 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-778 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-454.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 150000,00грн з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТИСАНС-К».

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 07.10.2021.

Повний текст складено та підписано 18.10.2021.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова