ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" жовтня 2021 р. Справа № 924/831/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі с/з Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства "Укрпошта", м. Київ, в особі Хмельницької дирекції АТ "Укрпошта", м. Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю "Жищинці Аграр", с. Жищинці, Городоцький р-н., Хмельницька обл.

про повернення орендованого майна та стягнення заборгованості за договором оренди

за участю представників сторін:

від позивача - Миколюк М.Г. за довіреністю

від відповідача - не з`явився

встановив:

Позивач у позові просить суд: зобов`язати відповідача повернути позивачу орендоване майно, а саме - нерухомість, розташовану у м. Городок, Хмельницької області, по вул. Шевченка у буд. № 18 нежитлові приміщення загальною площею 29, 8 м.кв. з урахуванням коефіцієнту загальних площ 10% (приміщення № 2-29, 2-30 згідно з планом за поверхами), шляхом підписання акту приймання-передачі (повернення) орендованого майна; стягнути з відповідача 74 130, 92 грн. заборгованості, з яких: 59 281, 27 грн. основний борг; 1 105, 59 грн. пеня; 1 703, 95 грн. - 3% річних; 4 558, 27 грн. - інфляційні нарахування; 7 481, 84 грн. неустойка.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що передавши відповідачу в оренду, передбачене договором майно, він виконав свої договірні зобов`язання належним чином. Відповідач, не здійснивши належним чином передбачені договором платежі у визначені договором строки, порушив свої зобов`язання, допустивши виникнення заборгованості. Нарахування пені обумовлено наявністю відповідної умови договору про її застосування в разі виникнення прострочення оплати. Стягнення інфляційних і річних заявлено з посиланням на ст. 625 ЦК України. Неустойка заявлена у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору щодо повернення майна.

Враховуючи неналежне виконання договору зі сторони відповідача, позивач достроково, в односторонньому порядку, розірвав договір, що передбачено останнім. Згідно ж діючого законодавства та умов договору, в разі припинення дії договору, орендар зобов`язаний повернути орендоване майно. Однак, станом на час подання позову даний обов`язок не виконано.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач свого представника до суду не направив, письмового відзиву не подав. Повідомляючи відповідача про місце, дату і час судового засідання, йому направлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, за адресою, вказаною у позові. Однак, дана кореспонденція повернута поштою з відміткою - "адресат відсутній за вказаною адресою". Проте, суд виходить з того, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки вищевказана адреса відповідача, відповідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ є реєстраційною.

При цьому, суд прийняв до уваги положення ч. 7 ст. 120 ГПК України де вказано, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. В даному випадку слід вказати, що адреса відповідача, вказана у витягу з ЄДРЮОФОПГФ, є останньою відомою суду.

Крім того, згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК, днем вручення судового рішення (за ст. 232 ГПК ухвала є одним з видів судового рішення) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд, в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України, розглядає справу за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено.

13.11.18 між орендодавцем/позивачем - ПАТ „Укрпошта" (на даний час АТ „Укрпошта") та орендарем/відповідачем - ТОВ „Жищинці Аграр" укладено договір оренди нерухомості № 19-831, за яким орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування нерухомість (майно), розташовану в м. Городок, Хмельницької області по вул. Шевченка у будинку № 18, нежитлові приміщення загальною площею 29, 8 м.кв. з урахуванням коефіцієнту загальних площ 10% (приміщення № 2-29, 2-30 згідно з планом за поверхами).

Згідно п. 3.1. договору за домовленістю сторін орендна плата становить 1 750 грн. без ПДВ в місяць за орендовану площу 29, 8 м. кв. Орендар додатково відшкодовує витрати на утримання орендованого майна (додаток № 2 до договору) згідно діючих тарифів (на дату формування рахунку) та на підставі виставлених орендодавцем рахунків або на підставі окремо укладених договір з відповідними постачальниками послуг. Орендна плата, зазначена в цьому пункті включає в себе плату за користування земельною ділянкою (плату за землю, земельний податок, тощо), яку має сплачувати орендодавець, в розмірі, необхідному для забезпечення належного користування орендаря майном. Додатково до орендної плати нараховується ПДВ за ставкою 20%. За п. 3.2. договору починаючи з 13.11.19 кожного року оренди, ставки плати за користування майном (за приміщення, за виключенням плати за послуги з утримання комерційної нерухомості), автоматично збільшуються на 10% від ставок, що діяли за попередній рік оренди. При цьому сторони погодилися, що така зміна ставок плати за користування майном та розміру орендної плати відбуватиметься без укладення будь-яких змін та доповнень до договору.

Орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа розрахункового місяця. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором (п. 3.6. договору).

Згідно п. 5.1.1. договору орендодавець має право вимагати своєчасної оплати оренди майна. За п. 6.1.3. договору орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені договором.

В силу п. 8.2. договору у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Договір набирає чинності після підписання його сторонами і діє до 31.10.21 включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1.).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками. Додатком 2 до договору є розрахунок орендної плати.

13.11.18 сторони вищевказаного договору підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до договору нежитлові приміщення по вул. Шевченка, 18 міста Городок, Хмельницької області (приміщення 2-29, 2-30 згідно з планом за поверхами). Загальна площа прийнята в оренду 29, 8 м.кв. з урахуванням коефіцієнту загальних площ 10%.

Згідно підписаного обома сторонами та скріпленого їх печатками акту звірки розрахунків від 01.12.19, проведеної по оренді майна згідно договору від 13.11.18 № 19-831, дебет за даними позивача дорівнює 14 126, 22 грн. Кредит - 00 грн.

Також у справі наявні листи позивача, адресовані відповідачу: від 27.03.19 № 19-789, від 28.02.20 № 19-433, від 23.04.20 № 19-772, від 19.05.20 № 19-956, від 09.07.20 № 19-1371, від 23.10.20 № 19-2117, від 29.12.20 № 19-2648, від 22.02.21 № 19-447, де позивач просить сплатити заборгованість за оренду майна.

Згідно наявних у справі претензій позивача від 06.08.20 № 19-1547 та від 19.08.19 № 19-1892, адресованих відповідачу, позивач, вказавши про наявність заборгованості за договором оренди, просить сплатити останню. Доказ направлення претензії - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу з штампом пошти.

07.07.20 під номером 14 відповідач направив позивачу гарантійний лист, де зазначив, що в ході господарської діяльності у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму 31 280, 60 грн. Ситуація щодо коронавірусу та обмежень, що пов`язані з ним, призвела до зменшення обсягів виробництва. Сума боргу є вагомою для відповідача, який, на даний час здійснює посівну компанію 2020 року. В зв`язку з цим, відповідач просить піти йому на зустріч. В свою чергу відповідач гарантує погашення боргу в найкоротший час.

21.05.21 позивач направив відповідачу повідомлення від 20.05.21 № 19-1224 про розірвання договору оренди нерухомості від 13.11.18 № 19-831, де зазначив, що позивач достроково припиняє договір оренди нерухомості від 13.11.18 № 19-831 з 07.06.21 у зв`язку з наявністю заборгованості. Також у повідомленні позивач просить сплатити наявну заборгованість. Докази направлення повідомлення - опис кореспонденції з штампом пошти та рекомендоване повідомлення про вручення відправлення від 21.05.21.

06.07.21 позивач направив відповідачу лист № 19-1528, де просить повернути підписані акти прийому-передачі орендованого майна (надіслані з повідомленням про розірвання договору від 13.11.18 № 19-831). Докази направлення листа: опис кореспонденції від 06.07.21 з штампом пошти та рекомендоване повідомлення про вручення відправлення від 06.07.21. на ім`я ТОВ „Жищинці-Аграр" з штампом пошти.

Крім того, в справу додано рахунки-фактура та рахунки-акти за орендну та комунальні платежі, де постачальником зазначено позивача, а платником відповідача, а саме (засвідчені позивачем): за січень-грудень 2019 року, січень-грудень 2020 року, січень-червень 2021 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі письмові заяви по суті справи та докази, давши їм оцінку в сукупності, при аналізі норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд врахував таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір оренди нежитлових приміщень, визначивши умови, права та обов`язки сторін, які є обов`язковими для них.

Згідно ст. 759 ЦКУ за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору передав відповідачу, а відповідач прийняв нежитлові приміщення по вул. Шевченка, 18 міста Городок, Хмельницької області (приміщення 2-29, 2-30 згідно з планом за поверхами), що підтверджується актом прийому-передачі від 13.11.18. Прийняття майна відповідачем підтверджується підписом та печаткою останнього у графі акту „Прийняв".

За ст. 762 ЦКУ за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Обов`язок оплати орендованого майна та витрат на його утримання, відповідно до договору, виникає у відповідача до 20 числа розрахункового місяця. Тобто, починаючи з першого місяця оренди, у відповідача виникає обов`язок оплати щомісяця до його 20 числа. Проте, як вбачається з матеріалів справи (розрахунок), починаючи з лютого 2019 року оплата здійснювалась з простроченням. Докази належної оплати в повному обсязі, в зазначені у договорі строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строки оплати оренди та інших платежів пропущено (розрахунок), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить (49 523, 52 грн. за оренду плюс 9 757, 75 грн. за комунальні платежі) 59 281, 27 грн.

За таких обставин, позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення інфляційних і річних відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується розрахунком.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі положення, пеня є договірним способом забезпечення зобов`язання, а тому наявність у договорі п. 8.2., що передбачає застосування пені є підставою для задоволення позову, в частині стягнення останньої.

Потрібно зазначити, що перевіривши поданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що нарахування за липень-грудень 2020 року здійснені за шість місяців, як і передбачено діючим законодавством (крім грудня 2020, оскільки обмежено кінцевою датою). Однак, позивач, початком періоду нарахування за вищевказані місяці, обрав 21 число місяця, наступного за розрахунковим, що не є вірним, виходячи з умов п 3.6. договору, де зазначено, що оплата проводиться до 20 числа розрахункового місяця. Тобто, розрахунок пені мав би бути здійснений не з 21.08.20, а з 21.07.20 (і так по кожному місяцю). Вказане має значення, оскільки пеня нараховується за шість місяців, тобто кінцеві дати розрахунків є не вірними (правильно на місяць раніше).

При цьому, розрахунок за січень-квітень 2021 року, також здійснено з вищевказаною помилкою, однак він приймається судом, оскільки нарахування за ці місяці включають менш ніж шестимісячний строк нарахування (початкова і кінцева дати нарахування знаходяться в межах можливого періоду нарахування).

Отже, здійснивши перерахунок пені, з урахуванням вказаного, суд встановив, що дійсною сумою останньої є: липень 2020 - 120, 66 грн.; серпень 2020 - 119, 53 грн.; вересень 2020 - 20, 83 грн.; жовтень 2020 - 122, 21 грн.; листопад 2020 - 145, 21 грн.; грудень 2020 - 171, 03 грн. Решта місяців (січень-квітень 2021) суми такі, як у розрахунку. Таким чином обґрунтованою сумою пені є 1 004, 86 грн.

При цьому, необхідно зазначити, що при вищевказаному перерахунку суд обрав не можливу початкову дату нарахувань, а ту, яку обрав позивач, оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог (не може збільшувати період нарахування). Кінцеві ж дати нарахувань суд обмежив вірними (на місяць раніше), оскільки обрання цих дат, вказаних у розрахунку позивача, призведе до нарахування за період, понад дозволений законом.

Отже, позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково.

Щодо вимог про повернення майна та стягнення неустойки за ст. 785 ЦКУ.

Згідно абзацу „3)" підпункту 11.4.3. пункту 11.4. договору він може бути достроково припинений орендодавцем в односторонньому порядку за умови направлення орендарю письмового повідомлення про дострокове припинення договору не менш ніж за 15 календарних днів до дати припинення в разі порушення строків сплати орендної плати та інших платежів за договором більш ніж на 1 місяць або не сплати їх в повному обсязі.

Позивач, врахувавши вказане договірне положення, а також наявність прострочення в оплаті орендних платежів, які тривають понад 1 місяць, направив відповідачу 21.05.21 повідомлення від 20.05.21 № 19-1224, де зазначив, що АТ „Укрпошта" достроково припиняє договір оренди від 13.11.18 № 19-831 з 07.06.21.

Враховуючи наявність вищевказаної договірної умови, направлення повідомлення про припинення дії договору (в рамках вказаного положення) та документальне підтвердження наявності прострочення орендної плати та інших платежів, суд погоджується з доводами позивача про припинення дії договору від 13.11.18 № 19-831 з 07.06.21. При цьому, суд врахував положення ч. 3 ст. 651 ЦКУ, де вказано, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим, а також ч. 2 ст. 653 ЦКУ відповідно якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Згідно п. 6.1.8. договору у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки внаслідок погіршення стану або втрати (повної або часткової) майна з вини орендаря.

Згідно ст. 785 ЦКУ у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Отже, починаючи з 07.06.21 (припинення дії договору) у відповідача виник обов`язок щодо повернення орендованого майна. Однак, відсутність доказів такого повернення (акту прийому-передачі) свідчить про невиконання вказаного обов`язку станом на час розгляду справи. Тому, вимоги позивача щодо повернення майна і стягнення неустойки в порядку ст. 785 ЦКУ також обґрунтовані і підлягають задоволенню. При цьому, розмір вказаних нарахувань підтверджується поданим розрахунком за період з 08.06.21 по 30.06.21 та з 01.07.21 по 31.07.21, виходячи з орендної плати 2 117, 50 грн. (червень не повний місяць - 23 дні: 2 117, 50 поділити на 30 днів місяця = 70, 56 помножених на 23 дні = 1623 грн. орендної плати за 23 дні помножена на 2 = 3 246, 84 грн.; липень повний місяць: 2 117, 50 грн. помножена на 2 - подвійна плата = 4 235 грн.). Разом 7 481, 84 грн.

Таким чином позов, в цій частині, підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що вирішуючи позовну вимогу щодо зобов`язання відповідача повернути позивачу орендоване майно шляхом підписання акта прийому-передачі, суд, з метою ефективного захисту інтересів позивача, задовольняє таку вимогу шляхом вилучення орендованого майна у відповідача та передачі його позивачу. Вказане узгоджується з п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦКУ, де зазначено, що одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

При цьому, суд керується положеннями ч.ч.1 та 2 ст. 5 ГПКУ, де вказано, що: здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

В цілому, враховуючи перерахунок пені, позов підлягає задоволенню частково.

Судовий збір, згідно ст. 129 ГПКУ, покладається на сторони, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Вилучити у товариства з обмеженою відповідальністю „Жищинці Аграр" (32051, Хмельницька область, Городоцький район, с. Жищинці, вул. Коцюбинського, 7, ) та передати акціонерному товариству „Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, ) в особі Хмельницької дирекції АТ „Укрпошта" (29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 90, ) орендоване майно, а саме - нерухомість, розташовану у м. Городок, Хмельницької області, по вул. Шевченка у буд. № 18 нежитлові приміщення загальною площею 29, 8 м.кв. з урахуванням коефіцієнту загальних площ 10% (приміщення № 2-29, 2-30 згідно з планом за поверхами).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Жищинці Аграр" (32051, Хмельницька область, Городоцький район, с. Жищинці, вул. Коцюбинського, 7, ) на користь акціонерного товариства „Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, ) в особі Хмельницької дирекції АТ „Укрпошта" (29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 90, , р/р НОМЕР_1 у філії Хмельницьке обласне управління АТ „Ощадбанк", МФО 315784) 59 281, 27 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят одна грн. 27 коп.) основного боргу; 1 004, 86 грн. (одна тисяча чотири грн. 86 коп.) пені; 1 703, 95 грн. (одна тисяча сімсот три грн. 95 коп.) 3% річних; 4 558, 27 грн. (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім грн. 27 коп.) інфляційних; 7 481, 84 грн. (сім тисяч чотириста вісімдесят одна грн. 84 коп.) неустойки та 4 494, 60 грн. (чотири тисячі чотириста дев`яносто чотири грн. 60 коп.) судових витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 23.10.21

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук/направлено 3 прим.: 1 - до справи

2 - Хмельницькій дирекції АТ „Укрпошта" ()

3 - ТОВ „Жищинці Аграр" (ІНФОРМАЦІЯ_1).