У Х В А Л А

25 жовтня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1093/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренко Ю.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свальбард Комодітіз» про забезпечення позову від 19.10.2021 по справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Свальбард Комодітіз»,

вул. Джона Маккейна, 39, оф. 12, м. Київ, 01042

електронна адреса:

до відповідача: Дочірнього підприємства «Лугове»,

вул. Прокопа Гацька, буд. 26, с. Олбин, Козелецький район, Чернігівська обл., 17040

електронна адреса:

про стягнення 615637,36 грн

Встановив:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 615637,36 грн, з яких 394814,92 грн основного боргу, 38867,56 грн інфляційного збільшення боргу, 52327,02 грн пені, 11183,38 грн три відсотка річних, 118444,48 грн штрафних санкцій у розмірі 30 відсотків за неналежне виконання договору № 16/10/2020-1 про надання транспортно-експедиційних послуг від 16.10.2020.

Ухвалою суду від 25.10.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свальбард Комодітіз» залишено без руху та запропоновано протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Свальбард Комодітіз» до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява про забезпечення позову від 19.10.2021 в якій просить суд накласти арешт на кошти у розмірі ціни позову - 615637,36 грн та судового збору - 9234,56 грн, які обліковуються на розрахунковому рахунку Дочірнього підприємства «Лугове», вул. Прокопа Гацька, буд. 26, с. Олбин, Козелецький район, Чернігівська обл., 17040, ) IBAN НОМЕР_1 в ПАТ КБ «ПриватБанк» та інших розрахункових рахунках, відкритих на його ім`я.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що відповідач протягом календарного року порушує грошове зобов`язання перед ним за договором № 16/10/2020-1 про надання транспортно-експедиційних послуг від 16.10.2020, а тому є ризик того, що Дочірнє підприємство «Лугове» не має наміру їх оплачувати в добровільному порядку; крім цього відповідач може вивести всі кошти зі своїх рахунків та /або об`явити себе банкрутом, що унеможливить Товариство з обмеженою відповідальністю «Свальбард Комодітіз» відновити свої порушені права та отримати сплату за надані послуги.

Так, на думку позивача, вказані обставини свідчать про те, що рішення суду (у разі його задоволення) буде неможливо виконати.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вимог ст.74 ГПК України саме заявник повинен надати суду докази про існування обставин, з якими пов`язуються застосування запропонованих ним заходів по забезпеченню позову.

З огляду на положення ст. 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тобто заявником обов`язково повинно бути надано докази наявності таких фактичних обставин, наприклад, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Це може бути продаж майна або підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання та інше.

Втім, Товариством з обмеженою відповідальністю «Свальбард Комодітіз» не подано суду належних і допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання чи призвести до невиконання рішення суду.

В статті 6 Господарського кодексу України визначено принцип свободи підприємницької діяльності. Водночас принцип змагальності, закріплений у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу з широкого кола підстав. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом встановлено, що посилання заявника на те, що відповідач може вивести всі кошти зі своїх рахунків та об`явити себе банкрутом, що унеможливить Товариство з обмеженою відповідальністю «Свальбард Комодітіз» відновити свої порушені права та отримати сплату за надані послуги, є припущеннями, не підтвердженими належними доказами. Подібна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі №922/2673/18 та від 02.04.2019 у справі №918/702/18.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, а саме ненадання заявником належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, недоведеність того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, суд відмовляє в задоволені заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 86, 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Свальбард Комодітіз» про забезпечення позову від 19.10.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.10.2021 та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Ю.В. Федоренко