ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. Справа№ 910/18364/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Загрунній Л.І..

за участю представників зазначених в протоколі від 29.09.2021р.

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційні

скарги Казенного підприємства «Кіровгеологія»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 р.

у справі № 910/18364/20 (суддя - Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт"

до Казенного підприємства "Кіровгеологія"

про стягнення 677 069,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до підприємства "Кіровгеологія" (відповідач) про стягнення збитків у розмірі 677 069,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період серпень - грудень 2019 Казенним підприємством "Кіровгеологія" було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" товару на загальну суму 4 191 158, 10 грн. за 9 (дев`ятьма) договорами а саме: за договором купівлі - продажу № 126-Б від 10.07.2019 на суму 495 228, 00 грн., договором купівлі - продажу № 130-Б від 25.07.2019 на суму 459 267, 00 грн., договором купівлі - продажу № 142-Б від 06.09.2019 на суму 497 726, 40 грн., договором купівлі - продажу № 146-Б від 26.09.2019 на суму 482 754, 30 грн., договором купівлі - продажу № 147-Б від 15.10.2019 на суму 487 469, 40 грн., договором купівлі - продажу № 150-Б від 25.10.2019 на суму 482 255, 40 грн., договором купівлі - продажу № 151-Б від 01.11.2019 на суму 482 884, 50 грн., договором купівлі - продажу № 161-Б від 29.11.2019 на суму 478 111, 20 грн. та договором купівлі - продажу № 166-Б від 13.12.2019 на суму 325 461, 90 грн.

Проте в порушення вимог ст. 201 Податкового кодексу України, Казенним підприємством "Кіровгеологія" не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за період з вересня 2019 по грудень 2020 щодо обсягу операцій на суму 4 062 416, 70 грн., що призвело до позбавлення Товариства з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" можливості включити суму ПДВ у розмірі 677 069,45 грн. до складу податкового кредиту, а відповідно, зменшити податкове зобов`язання на суму 677 069,45 грн.

За твердженням позивача, внаслідок бездіяльності Казенного підприємства "Кіровгеологія", стало неможливим відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" ПДВ у розмірі 677 069,45 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 року по справі № 910/18364/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" до Казенного підприємства "Кіровгеологія" про стягнення 677 069,45 грн. - задоволено. Стягнуто з Казенного підприємства "Кіровгеологія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" 677 069 (шістсот сімдесят сім тисяч шістдесят дев`ять) грн. 45 коп. збитків, 10 156 (десять тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 04 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано положенням п.п. 4.1.3. п. 4.1. договору та п. 6.4., укладеного між сторонами, згідно з яким, зокрема, продавець зобов`язаний зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі порушення продавцем правил складання та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які призвели до втрати покупцем права на податковий кредит з податку на додану вартість, продавець зобов`язаний сплатити на користь покупця збитки в розмірі невідшкодованого з бюджету податку на додану вартість. Однак, відповідач, в порушення ст. 201 Податкового кодексу України не зареєстрував належним чином в Єдиному реєстрі податкові накладні, що позбавили позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання за розрахунком позивача на суму 677 069,45 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Казенне підприємство "Кіровгеологія" звернулось Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 року по справі № 910/18364/20 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" до Казенного підприємства "Кіровгеологія", в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

В обґрунтування, як у відзиві на позовну заяву так і в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що жоден з укладених між сторонами договорів не містить підпункту, який передбачає, що продавець зобов`язаний зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, жоден з укладених між сторонами договорів не містить пункту, згідно якого у разі порушення продавцем правил складання та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які призвели до втрати покупцем права на податковий кредит з податку на додану вартість, продавець зобов`язаний сплатити на користь покупця збитки в розмірі невідшкодованого з бюджету податку на додану вартість. Податковим кодексом України та будь-якими іншими нормативно-правовими актами не передбачено іншого способу підтвердження достовірності та повноти нарахування зобов`язань інакше як шляхом проведення документальної позапланової перевірки органами державної податкової служби. За твердженням відповідача, інформація позивача про заподіяння йому збитків з боку відповідача через не здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є не підтвердженою, а обставини, вказані в позовній заяві не доведені належним чином.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2021 р. апеляційну скаргу Казенного підприємства "Кіровгеологія" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Казенного підприємства "Кіровгеологія" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 року по справі № 910/18364/20 призначено справу до розгляду на 22.09.2021 р. Витребувано з Господарського суду міста Києва справу №910/18364/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" до Казенного підприємства "Кіровгеологія" про стягнення 677 069,45 грн.

01.09.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 р. з Господарського суду міста Києва надійшла справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" до Казенного підприємства "Кіровгеологія" про стягнення 677 069,45 грн.

06.09.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення, прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва справу №910/18364/20 без змін.

22.09.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому останній просить зупинити провадження у даній справі до набрання чинності вироком суду у справі за заявою Казенного підприємства "Кіровгеологія" про вчинення кримінального правопорушення від 07.09.2021р. або закриття кримінального провадження з інших підстав.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2021р. оголошено перерву у судовому засіданні до 29.09.2021 р.

Розглянувши у даному судовому засіданні вказані вище клопотання, дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши думку представників сторін, колегія суддів, ухвалила залишити вказане клопотання без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, господарський суд має з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Заявником жодним чином не обґрунтовано, а колегією суддів не встановлено обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі та які б унеможливлювали розгляд даної справи до розгляду вищезазначеного подання.

Оскільки відповідно до ст. 227 ГПК України не вбачається підстав для зупинення провадження у справі, колегія Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню.

Представник відповідача у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 року у справі №910/18324/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача у поясненнях, наданих у судовому засіданні, проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як таке, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між Казенним підприємством "Кіровгеологія" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" (покупець) в період липень-грудень 2019 року було укладено 9 (дев`ять) Договорів купівлі - продажу № 126-Б від 10.07.2019, № 130-Б від 25.07.2019, № 142-Б від 06.09.2019, № 146-Б від 26.09.2019, № 147-Б від 15.10.2019, № 150-Б від 25.10.2019, № 151-Б від 01.11.2019, № 161-Б від 29.11.2019, № 166-Б від 13.12.2019 (надалі - Договори), умовами яких передбачено, що продавець продає блоки декоративного каменю Бистріївського родовища габбро I-VI групи та некондиційні блоки, камінь бут по цінам, в асортименті та кількості, які вказані в накладних, а покупець приймає і оплачує відібраний товар.

Згідно з п. 3.5. Договорів право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту отримання товару за накладною. Ризик випадкової втрати чи пошкодження товару після отримання товару за накладною несе покупець.

Даний Договір набуває сили з моменту підписання і діє до 31.12.2019 року (п. 7.1. Договорів).

На виконання умов Договорів в період серпень-грудень 2019 року відповідачем було поставлено позивачу товару на загальну суму 4 191 158,10 грн., а саме:

- за Договором купівлі - продажу № 126-Б від 10.07.2019 на суму 495 228,00 грн., що підтверджується наступними накладними: № 3330 від 23.08.2019, № 3361 від 27.08.2019, № 3371 від 28.08.2019, № 3372 від 28.08.2019, № 3374 від 28.08.2019, № 3407 від 30.08.2019, № 3427 від 30.08.2019, № 3430 від 30.08.2019, № 3443 від 03.09.2019, № 3457 від 03.09.2019, № 3458 від 03.09.2019, № 3478 від 04.09.2019, № 3507 від 06.09.2019, № 3513 від 06.09.2019, № 3518 від 09.09.2019, № 3519 від 09.09.2019, № 3552 від 10.09.2019, № 3594 від 12.09.2019, № 3603 від 12.09.2019, № 3617 від 13.09.2019, № 3629 від 16.09.2019, № 3644 від 16.09.2019, № 3645 від 16.09.2019, № 3655 від 16.09.2019, № 3659 від 17.09.2019, № 3661 від 17.09.2019, № 3680 від 17.09.2019, № 3681 від 17.09.2019, № 3685 від 18.09.2019, № 3696 від 18.09.2019, № 3699 від 18.09.2019, № 3708 від 19.09.2019, № 3718 від 19.09.2019, № 3736 від 20.09.2019;

- за Договором купівлі - продажу № 130-Б від 25.07.2019 на суму 459 267,00 грн., що підтверджується наступними накладними: № 3730 від 20.09.2019, № 3743 від 23.09.2019, № 3746 від 23.09.2019, № 3748 від 23.09.2019, № 3760 від 23.09.2019, № 3764 від 23.09.2019, № 3772 від 24.09.2019, № 3781 від 24.09.2019, № 3783 від 24.09.2019, № 3793 від 25.09.2019, № 3803 від 25.09.2019, № 3806 від 26.09.2019, № 3810 від 26.09.2019, № 3813 від 26.09.2019, № 3814 від 26.09.2019, № 3821 від 27.09.2019, № 3830 від 27.09.2019, № 3843 від 27.09.2019, № 3847 від 30.09.2019, № 3849 від 30.09.2019, № 3851 від 30.09.2019, № 3855 від 30.09.2019, № 3857 від 30.09.2019, № 3859 від 30.09.2019, № 3864 від 30.09.2019, № 3866 від 30.09.2019, № 3867 від 30.09.2019, № 3868 від 30.09.2019;

- за Договором купівлі - продажу № 142-Б від 06.09.2019 на суму 497 726,40 грн., що підтверджується наступними накладними: № 3873 від 30.09.2019, № 3877 від 30.09.2019, № 3878 від 30.09.2019, № 3880 від 30.09.2019, № 3882 від 01.10.2019, № 3902 від 02.10.2019, № 3903 від 02.10.2019, № 3911 від 03.10.2019, № 3944 від 07.10.2019, № 3969 від 08.10.2019, № 3970 від 08.10.2019, № 3988 від 09.10.2019, № 3989 від 09.10.2019, № 3994 від 09.10.2019, № 4009 від 11.10.2019, № 4011 від 11.10.2019, № 4014 від 11.10.2019, № 4015 від 11.10.2019, № 4016 від 11.10.2019, №4032 від 15.10.2019, № 4069 від 17.10.2019, № 4077 від 17.10.2019;

- за Договором купівлі - продажу № 146-Б від 26.09.2019 на суму 482 754,30 грн., що підтверджується наступними накладними: № 4073 від 17.10.2019, № 4101 від 18.10.2019, № 4102 від 18.10.2019, № 4105 від 18.10.2019, № 4117 від 21.10.2019, № 4129 від 21.10.2019, № 4134 від 21.10.2019, № 4149 від 22.10.2019, № 4158 від 22.10.2019, № 4159 від 22.10.2019, № 4180 від 23.10.2019, № 4185 від 23.10.2019, № 4190 від 24.10.2019, № 4198 від24.10.2019, № 4204 від 24.10.2019, № 4216 від 25.10.2019, № 4217 від 25.10.2019, № 4223 від 25.10.2019, № 4226 від 25.10.2019, № 4227 від 25.10.2019, № 4232 від 25.10.2019, № 4234 від 28.10.2019, № 4235 від 28.10.2019, № 4236 від 28.10.2019, № 4237 від 28.10.2019, № 4248 від 28.10.2019, № 4250 від 28.10.2019, № 4283 від 29.10.2019, № 4289 від 29.10.2019;

- за Договором купівлі - продажу № 147-Б від 15.10.2019 на суму 487 469,40 грн., що підтверджується наступними накладними: № 4291 від 29.10.2019, № 4295 від 30.10.2019, № 4307 від 30.10.2019, № 4310 від 30.10.2019, № 4311 від 30.10.2019, № 4316 від 30.10.2019, № 4319 від 30.10.2019, № 4335 від 31.10.2019, № 4336 від 31.10.2019, № 4339 від 31.10.2019, № 4344 від 31.10.2019, № 4346 від 31.10.2019, № 4348 від 31.10.2019, № 4350 від 31.10.2019, № 4364 від 04.11.2019, № 4378 від 04.11.2019, № 4413 від 06.11.2019, № 4419 від 06.11.2019, № 4424 від 06.11.2019, № 4459 від 08.11.2019, № 4464 від 08.11.2019, № 4466 від 08.11.2019, № 4468 від 08.11.2019, №4479 від 11.11.2019, № 4483 від 11.11.2019;

- за Договором купівлі - продажу № 150-Б від 25.10.2019 на суму 482 255,40 грн., що підтверджується наступними накладними: № 4514 від 12.11.2019, № 4524 від 13.11.2019, № 4529 від 13.11.2019, № 4554 від 15.11.2019, № 4557 від 15.11.2019, № 4561 від 15.11.2019, № 4576 від 18.11.2019, № 4578 від 18.11.2019, № 4579 від 18.11.2019, № 4581 від 18.11.2019, № 4598 від 19.11.2019, № 4605 від 20.11.2019, № 4610 від 20.11.2019, № 4616 від 20.11.2019, № 4621 від 20.11.2019, № 4622 від 20.11.2019, № 4626 від 21.11.2019, № 4628 від 21.11.2019, № 4635 від 21.11.2019, № 4637 від 21.11.2019, № 4648 від 22.11.2019, № 4651 від 22.11.2019, № 4652 від 22.11.2019, № 4656 від 22.11.2019, № 4661 від 22.11.2019, № 4663 від 22.11.2019, № 4665 від 22.11.2019, № 4666 від 22.11.2019, № 4669 від 25.11.2019, № 4670 від 25.11.2019, № 4671 від 25.11.2019, № 4685 від 25.11.2019, № 4695 від 26.11.2019, № 4698 від 26.11.2019;

- за Договором купівлі - продажу № 151-Б від 01.11.2019 на суму 482 884,50 грн., що підтверджується наступними накладними: № 4704 від 26.11.2019, № 4726 від 27.11.2019, № 4736 від 27.11.2019, № 4742 від 27.11.2019, № 4752 від 28.11.2019, № 4761 від 28.11.2019, № 4764 від 28.11.2019, № 4767 від 28.11.2019, № 4788 від 29.11.2019, № 4789 від 29.11.2019, № 4790 від 29.11.2019, № 4794 від 29.11.2019, № 4805 від 02.12.2019, № 4831 від 04.12.2019, № 4843 від 04.12.2019, № 4850 від 05.12.2019, № 4871 від 06.12.2019, № 4874 від 06.12.2019, № 4875 від 06.12.2019, № 4876 від 06.12.2019, № 4881 від 06.12.2019;

- за Договором купівлі - продажу № 161-Б від 29.11.2019 на суму 478 111,20 грн., що підтверджується наступними накладними: № 4868 від 06.12.2019, № 4890 від 09.12.2019, № 4914 від 10.12.2019, № 4919 від 10.12.2019, № 4920 від 10.12.2019, № 4926 від 11.12.2019, № 4931 від 11.12.2019, № 4943 від 12.12.2019, № 4944 від 12.12.2019, № 4945 від 12.12.2019, № 4957 від 13.12.2019, № 4966 від 13.12.2019, № 4972 від 13.12.2019, № 4985 від 16.12.2019, № 4986 від 16.12.2019, № 5022 від 17.12.2019, № 5035 від 18.12.2019, № 5042 від 18.12.2019, № 5072 від 20.12.2019, № 5074 від 20.12.2019, № 5082 від 23.12.2019, № 5083 від 23.12.2019, № 5087 від 23.12.2019, № 5092 від 23.12.2019, № 5093 від 23.12.2019, № 5100 від 23.12.2019;

- за Договором купівлі - продажу № 166-Б від 13.12.2019 на суму 325 461,90 грн., що підтверджується наступними накладними: № 5108 від 24.12.2019, № 5111 від 24.12.2019, № 5123 від 24.12.2019, № 5135 від 26.12.2019, № 5136 від 26.12.2019, № 5137 від 26.12.2019, № 5140 від 26.12.2019, № 5156 від 27.12.2019, № 5161 від 27.12.2019, № 5167 від 30.12.2019, № 5170 від 30.12.2019, № 5180 від 30.12.2019, № 5184 від 31.12.2019.

За поставлений товар згідно Договорів в період з серпня 2019 року по січень 2020 року позивач розрахувався у повному обсязі в сумі 4 191 158,10 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом розгляду даної справи є правовідносини сторін, що склалися з договорів купівлі-продажу. Спір стосується наявності підстав для стягнення збитків, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призвело до втрати позивачем права на податковий кредит.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що останні податкові накладні відповідачем були зареєстровані за поставку товару яка відбулась у серпні 2019 року, а з вересня 2019 року відповідач припинив реєстрацію, посилаючись на відсутність на його рахунку коштів в обсязі, необхідному для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач звернувся зі скаргою до управління Кременчуцького управління ГУ ДПС у Полтавській області щодо не реєстрації відповідачем податкових накладних.

Проте проведення документальної позапланової перевірки з підстав, визначених п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, неможливе в силу п. 522 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, яким встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Позивач стверджує, що він використав всі передбачені податковим законодавством способи для реалізації свого права на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Також, за твердженням позивача, відповідач встановленого, укладеними між сторонами договорами та Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкових накладних не виконав, що призвело до позбавлення Товариства з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" можливості включити суму ПДВ у розмірі 677 069,45 грн. до складу податкового кредиту, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено апеляційною інстанцією, на виконання вимог ГПК України та ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, до якого було додано копії договорів купівлі-продажу за період березень - грудень 2019 року.

Жоден з договорів між КП «Кіровгеологія» та ТОВ «А.В.В. Стандарт» не містить підпункту 4.1.3. та пункту 6.4. Крім того, жоден з договорів не містить підпункту, який передбачає що продавець зобов`язаний зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Так само, жоден з договорів між КП «Кіровгеологія» та ТОВ «А.В.В. Стандарт» не містить пункту, згідно якого у разі порушення продавцем правил складання та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які призвели до втрати покупцем права на податковий кредит з податку на додану вартість, продавєць зобов`язаний сплатити на користь покупця збитки в розмірі невідшкодованого з бюджету податку на додану вартість.

Відповідно до п 201.1, абзаців першого, другого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку на додану вартість зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, при встановленні відповідальності постачальника у вигляді збитків у розмірі невизнаного ПДВ у зв`язку з порушеннями порядку виписки (реєстрації) податкової накладної, тобто в розмірі ПДВ, який сплачується покупцем при оплаті поставленого товару, сторони тим самим фактично передбачаючи компенсацію позивачу негативних наслідків, що можуть у нього виникнути в разі невиконання відповідачем передбаченого нормами податкового законодавства зобов`язання зі складення та реєстрації податкової накладної та неможливості позивачем у зв`язку з цим отримати податковий кредит.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною 1 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Отже, невиконання відповідачем зобов`язання, яке виникає не перед контрагентом за договором поставки, а з податкових правовідносин, не може бути підставою для покладення на підрядчика господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції, яка може наставати по факту порушення стороною умов виконання робіт або, маючи компенсаційну природу, по факту настання реальних негативних наслідків у іншої сторони.

Частинами 1, 2 ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Однак, позивачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не було подано доказів на підтвердження понесення ним реальних збитків в розмірі суми, яку останній не зміг зарахувати до податкового кредиту за ПДВ, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання з реєстрації податкових накладних на товар у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, відповідно до абзаців 17, 18 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених п. 201.1. ст. 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Зі змісту абзацу п`ятнадцятого зазначеної норми вбачається, що порушення відповідачем порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляло покупця права на включення спірної суми до податкового кредиту, а зумовлювало її нарахування необхідністю додання до податкової декларації за звітний податковий період заяви із скаргою на такого постачальника з доданням певного пакету документів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 917/799/17. В силу приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, дізнавшись про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач мав передбачену законодавством можливість здійснити заходи з метою недопущення негативних наслідків своєї господарської діяльності у зв`язку з незарахуванням сплачених ним за поставлений товар грошових коштів до податкового кредиту ПДВ. Доказів понесення збитків позивачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції надано не було.

Зі змісту ст. 3, 173 Господарського кодексу України вбачається, що зобов`язанням (господарським зобов`язанням) є обов`язки сторін вчинити дії, які спрямовані на досягнення мети договору, тобто, зобов`язанням виконавця є обов`язок виконати роботи (надати послуги), а зобов`язанням замовника - обов`язок оплатити вартість цих робіт (послуг).

При цьому збитки та штрафні санкції, відповідно до ст. 173, 224, 230 Господарського кодексу України, можуть нараховуватись лише за порушення бо неналежне виконання саме основних зобов`язань.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що виходячи з положень ст. 173, 174 Господарського кодексу України, не здійснення реєстрації податкової накладної, відмова контролюючого органу в їх реєстрації не є порушенням з боку відповідача правил здійснення господарської діяльності - невиконанням господарського зобов`язання, оскільки обов`язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства.

Водночас, зазначення сторонами у договорі про обов`язок відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

Тому невиконання або неналежне виконання таких умов договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до вимог ст. 218, 224 ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді стягнення збитків або штрафних санкцій.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 908/3565/16.

З огляду на викладене, враховуючи компенсаційний характер санкції, яка не пов`язана із забезпеченням належного виконання зобов`язань, відсутність доказів понесення позивачем реальних збитків у зв`язку з порушенням відповідачем свого обов`язку щодо дотримання порядку складання та реєстрації спірної податкової накладної, наявність передбаченого приписами податкового законодавства механізму впливу на ситуацію, яка склалася, Північний апеляційний господарський суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення збитків за порушення відповідачем порядку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, враховуючи те, що відповідачем було виконано роботи, які прийнято позивачем, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки суд першої інстанції, вірно встановивши обставин справи, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення збитків, а тому помилково застосував норми матеріального права.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги у даній справі та скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням у нового рішення - про відмову в позові повністю.

З урахуванням задоволення апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій (судовий збір) покладаються на позивача у порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Казенного підприємства "Кіровгеологія" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 р. у справі № 910/18364/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 р. у справі № 910/18364/20 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А.В.В.Стандарт" (39200, Полтавська обл., Кобеляцький р-н, місто Кобеляки, вулиця Короленка, будинок 2, ідентифікаційний код 34050578) на користь Казенного підприємства "Кіровгеологія" (01103, місто Київ, вулиця Бойчука Михайла, будинок 8/9, ідентифікаційний код 14308279) 15 234,07 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.11.2021, з зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І. у відпустці з 04.10.2021 по 08.10.2021, з 12.10.2021 по 13.10.2021 у відпустці, з 18.10.2021 по 29.10.2021 на лікарняному.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець