РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.10.2021Справа № 923/733/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Приватного підприємства "ДЕЗ-ЕЛЬТОР" (67725, Одеська обл, Білгород-Дністровський р-н, с. Салгани, вул. Приморська, 57-А, код 36419818)

до Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (03115, м.Київ, пр-т. Перемоги, 121 В, код 00851519)

про стягнення 153 747,96 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "ДЕЗ-ЕЛЬТОР" звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовом до Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" про стягнення 153 747,96 грн заборгованості за виконані роботи за договором № 12 від 21.02.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору № 12 від 21.02.2018 позивачем протягом 2019-2020 років було надано відповідачу послуги, вартістю 603 870,00 грн, які оплачені за виставленими рахунками частково на суму 473 805,00 грн, неоплаченими залишились 130 065,00 грн. За прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 3295,46 грн пені, 5784,50 грн 3% річних, 14 603,00 грн інфляційних втрат.

У позовній заяві позивач заявив клопотання про покладення на відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Господарський суд Херсонської області ухвалою від 02.06.2021 прийняв справу до свого провадження та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

07.07.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з підстав невідповідності первинних документів (актів надання послуг) на спірну суму встановленим вимогам, зокрема підписані не уповноваженою особою відповідача; ненадання доказів надсилання на адресу відповідача рахунків-фактур відповідно до п.2.2 договору та укладення сторонами додаткової угоди №3 до договору, якою збільшено ціну договору. Також учасник справи надав заперечення щодо покладення на нього понесених позивачем втрат на професійну правничу допомогу.

Господарський суд Херсонської області ухвалою від 09.07.2021 матеріали справи №923/733/21 передав за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.08.2021, вказану справу передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.08.2021 прийняв справу № 923/733/21 до свого провадження, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

31.08.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому окрім раніше вказаних заперечень зазначив про невірне нарахування заявленого до стягнення розміру пені, інфляційних втрат, за контррозрахунком відповідача належними є 1640,83 грн пені та 14 015,10 грн інфляційних втрат.

06.09.2021 засобами електронного зв`язку до суду надійшла відповідь на відзив позивача у даній справі, зі змісту якої позивач надав пояснення на доводи відповідача.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

21.02.2018 між Приватним підприємством "ДЕЗ-ЕЛЬТОР" (виконавець за договором, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" (покупцем за договором, позивач) був укладений договір №12 на виконання робіт по дератизації та поставки товарів, відповідно до п.1.1 договору замовник доручив, а виконавець прийняв на себе обов`язки по проведенню щомісячних робіт з дератизації в приміщеннях та на об`єктах замовника, з урахуванням вимог Міжнародного стандарту до системи менеджменту в області безпеки харчових продуктів. Постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупцю товар, визначений у п. 1.2. даного договору (далі - «Товар» чи «Товари»), а покупець - прийняти та оплатити визначений товар.

Під «Товаром» чи «Товарами» розуміється дератизаційне устаткування, інші речі, погоджені сторонами у Специфікації до договору. За винятком випадків, коли положення даного договору вимагають явно іншого, або якщо про це спеціально зазначено, під «договором» сторони розумітимуть цей договір та/ або додаткові угоди, укладені на його виконання (п.1.2).

Згідно п.2.1 договору визначено, що вартість робіт по даному договору визначається згідно протоколу угоди про договірну ціну, який є невід`ємною частиною договору.

За умовами п.2.2 договору, розрахунки за замовлені послуги повинні бути здійсненні замовником не пізніше 25 числа кожного місяця, згідно рахунку-фактури виконавця.

У разі зміни вартості спец, препаратів, або кількості устаткування, то викликане зміною площі новобудови, значне підвищення кількості гризунів та ін., може бути змінена вартість обслуговування, про що сторонами буде укладено відповідну додаткову угоду до цього Договору та новий протокол погодження договірної ціни (п.2.3).

Відповідно до Протоколу угоди про договірну ціну (додаток №1 до договору) сторони досягнули згоди щодо визначення ціни на виконання робіт з обслуговування та документального супроводу дератизаційного обладнання, з розрахунку за послуги у сумі 22 620,00 грн з ПДВ за місяць та 271 440,00 грн з ПДВ на рік.

Додатковою угодою № 3 від 10.12.2019 внесено зміни до п.1.2 договору, визначивши вартість робіт у сумі 26 013,00 грн за 1 місяць та 312 156,00 грн за 1 рік. та відповідно підписано Протокол №2 погодження договірної ціни.

Специфікацією № 1 (додаток №2 до договору) від 21.02.2018 узгоджено перелік та асортимент товару, його кількість та вартість, всього на суму 168 596,64 грн.

Матеріалами справи встановлено, що у період з січня 2019 по грудень 2020 позивачем були надані, а відповідачем прийняті послуги з обслуговування та документального супроводу контейнерів для розкладання отрутохімікатів та липких пасток для механічного відлову гризунів по договору № 12 від 21.02.2018, про що сторонами підписано та скріплено печатками Акти наданих послуг, копії яких додані до позову, всього на суму 603 870,00 грн.

Згідно платіжних документів, відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг по виставлених рахунках виконав частково, перерахувавши кошти на рахунок позивача 473 805,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказав про наявність невиконаного зобов`язання відповідача щодо оплати отриманих послуг на суму 130 065,00 грн, за прострочення виконання якого також нараховано до стягнення з відповідача 3295,46 грн пені, 5784,50 грн 3% річних, 14 603,00 грн інфляційних втрат.

Розглянувши спір по суті заявлених вимог, суд зазначає таке.

За змістом ст.ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Укладений між сторонами договір №12 на виконання робіт по дератизації та поставки товарів від 21.02.2018 за своє правовою природою є договором надання послуг та належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем було виконано роботи з обслуговування та документального супроводу контейнерів для розкладання отрутохімікатів та липких пасток для механічного відлову гризунів, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів наданих послуг за період січень 2019-грудень 2020.

В розумінні п.2.2 договору Акти наданих послуг, копії яких долучені до позову, за відсутності будь-яких заперечень проти їх підписання, є належними підставами розрахунків між сторонами, строк оплати яких настав 25 числа кожного розрахункового місяця.

Доказів оплати відповідачем 130 065,00 грн боргу за надані послуги, у т.ч. у визначений строк та станом на час розгляду справи по суті спору, суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 130 065,00 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, судом відхилено посилання відповідача на підписання актів наданих послуг на спірну суму не уповноваженою особою, оскільки вказані акти затверджені директором товариства (про що свідчить відповідна відмітка та підпис в правій верхній графі акта), підписані представником відповідача -менеджером системи якості Пальоною Т.В., її підпис також скріплений печаткою товариства, доказів втрати чи підробки якої відповідачем не надано.

Крім того, відповідач фактично вказує на недоліки актів і не заперечує самого факту надання послуг позивачем на спірну суму.

Щодо посилань відповідача про ненадання позивачем доказів надсилання рахунків-фактур, суд зауважує, що підписуючи договір відповідач був обізнаний про строк оплати -не пізніше 25 числа кожного розрахункового місяця та фіксовану суму оплати, у той час, як рахунок-фактура є лише документом, що містить реквізити оплати і його неотримання не є відкладальною обставиною для здійснення розрахунків та підставою для звільнення від оплати у визначений строк.

Таким чином, відповідач не надав доказів та не довів належними засобами доказування підстав звільнення його від здійснення оплати отриманих послуг, вартістю 130065,00 грн.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Пунктом 5.3 договору визначено, що у випадку прострочення терміну оплати, передбаченого п.2.2 договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості робіт за місяць за кожний день прострочення.

За прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг позивачем нараховано до стягненя з відповідача 3295,46 грн пені за період з 11.05.2020 по 11.05.2021, вказуючи про нарахування пені із застосування річного строку позовної давності та на суму вартості робіт за місяць 26 013,00 грн.

Перевіривши поданий розрахунок та надавши оцінку контррозрахунку відповідача, суд зазначає, що нарахування пені у довільному порядку є необґрунтованим, заборгованість відповідача виникла з 26 числа кожного місяця (у випадку неоплати).

Зважаючи на призначення платежів, здійснених відповідачем по рахунках позивача, неоплаченими залишились послуги на спірну суму за серпень - грудень 2020, водночас позивачем здійснено нарахування пені лише на суму 1 місячного платежу за 365 днів прострочення за період з 11.05.2020 по 11.05.2021.

Відповідач про застосування наслідків спливу позовної давності не заявляв.

Враховуючи викладене, межі заявлених вимог, суд дійшов висновку, що належною до стягнення з відповідача є сума 1 570,62 грн пені за шість місяців прострочення відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Заявлені позивачем 5784,50 грн 3% річних, 14 603,00 грн інфляційних втрат за і прострочення виконання зобов`язання, розрахунок яких здійснено на суму боргу наростаючим підсумком є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, справи та надавши оцінку всім аргументам та доказам, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 130 065,00 грн основного боргу, 1 570,62 грн пені, 5784,50 грн 3% річних, 14 603,00 грн інфляційних втрат. В решті позову належить відмовити у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю нарахування.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про покладення на відповідача витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При зверненні до суду у даній справі позивачем повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи, складає 10 000,00 грн. витрат, пов`язаних із наданням правової (правничої) допомоги.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат він долучив до матеріалів справи:

- копію договору №В про надання правничої допомоги від 09.04.2021, укладеного між Приватним підприємством "ДЕЗ-ЕЛЬТОР" та адвокатом Ігнатовим Д.І., предметом якого є надання адвокатом клієнту правової допомоги: представництво інтересів клієнта у справі про стягнення заборгованості з ПАТ «Агрохолдинг АВАНГАРД»;

- копію довіреності б/н, виданої 09.04.2021 позивачем адвокату Ігнатову Д.І. на представництво інтересів, у т.ч. в усіх судових органах України;

- копії квитанцій до прибуткових касових ордерів №1 від 09.04.2021, №2 авд 24.05.2021, всього на суму 10 000,00 грн.

Судом встановлено, що представник позивача Ігнатов Д.І. є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва № 482 від 24.06.2010, копія якого долучена до матеріалів справи. Вказані відомості розміщені також в Єдиному реєстрі адвокатів України.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.2.3 договору №В від 09.04.2021 визначено гонорар у сумі 10000,00 грн.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У попередньому розрахунку судових витрат позивачем надано детальний опис робіт, здійснених адвокатом згідно умов договору на суму 10 000,00 грн із розрахунку 500,00 грн за одну годину роботи поза межами суду та 1000,00 грн за одну роботу (представництва) в суді.

Розглянувши поданий розрахунок та надавши оцінку запереченням відповідача, суд зауважує, що до заявленої суми 10 000,00 грн гонорару включено 5000,00 грн за участь у судових засіданнях (5год/100 грн за годину), однак справа розглядалась у Господарському суді Херсонської області та Господарському суді міста Києва у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, жодне судове засідання не проводилось.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 923/733/21, і розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та з огляду на те, що позов у даній справі задоволено частково, наявні підстави для покладення на відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4944,00 грн.

Керуючись ст. 86, 123, 126, 233, 238-240, 248-252 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (03115, м.Київ, пр-т. Перемоги, 121 В, код 00851519) на користь Приватного підприємства "ДЕЗ-ЕЛЬТОР" (67725, Одеська обл, Білгород-Дністровський р-н, с. Салгани, вул. Приморська, 57-А, код 36419818) 130 065 (сто тридцять тисяч шістдесят п`ять) грн, 1 570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) грн 62 коп пені, 5784 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн 50 коп 3% річних, 14 603 (чотирнадцять тисяч шістсот три) грн 00 коп інфляційних втрат, 2280 (дві тисячі двісті вісімдесят) грн 35 коп витрат по сплаті судового збору, 4944 (чотири тисячі дев`ятсот сорок чотири) грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак