ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2021 р. Справа №911/429/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Коротун О.М.

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.

представники сторін згідно з протоколом судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна"

на рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2021 (повний текст складено 13.07.2021)

у справі №911/429/20 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтек К"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна"

про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтек К" (далі - ТОВ "Інтер К") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" (далі - ТОВ "Гіалайн-Україна") про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні об`єктом нерухомого майна, з реєстраційним номером №18, - будівлею інженерно-технічного корпусу, загальною площею 506,1 кв.м, що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом примусового виселення з нього "Гіалайн-Україна" (ідентифікаційний код 34048030).

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем права позивача на безперешкодне користування та розпорядження вказаним майном, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, на підставі приписів статті 391 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.07.2021 у справі №911/429/20 позов задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні ТОВ "Інтек К" об`єктом нерухомого майна з реєстраційним номером №18 будівлею інженерно-технічного корпусу, загальною площею 506,1 кв.м, що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1, шляхом виселення ТОВ "Гіалайн-Україна" з вищевказаного об`єкта нерухомого майна. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2 102,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Гіалайн-Україна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2021 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2021 у справі №911/429/20 прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, висновки, які викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2021 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Кропивна Л.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ТОВ "Гіалайн-Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2021 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/429/20.

20 серпня 2021 року до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №925/356/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Гіалайн-Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2021 у справі №911/429/20 залишено без руху, на підставі частини 2 статті 260 ГПК України.

31 серпня 2021 року, через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду, на виконання вимог ухвали суду, заявником усунуто недоліки апеляційної скарги.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кропивної Л.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 01.09.2021 по справі №911/429/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №911/429/20. Справу призначено до розгляду на 21.10.2021.

27 вересня 2021 року від ТОВ "Інтек К", через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останнє заперечило проти доводів апеляційної скарги.

18 жовтня 2021 року до суду надійшли додаткові пояснення до відзиву ТОВ "Інтер К" на апеляційну скаргу ТОВ "Гіалайн-Україна".

В судовому засіданні 21.10.2021 представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення. Представники позивача заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просили залишити без змін оскаржуване рішення.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, вислухавши пояснення представників сторін, Північний апеляційний господарський суд, в межах доводів апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду Київської області від 05.12.2017 у справі №911/1065/15 визнано за фізичною особою Тавенком Юрієм Степановичем (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на об`єкт лізингу, переданого за фінансово-лізинговим договором від 25.02.2000 - будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506,1 кв.м, що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майно та розташована за адресою: АДРЕСА_1, та є такою частиною єдиного будівельного об`єкту - будівлі електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Визнано недійсним фінансово-лізинговий договір від 25.02.2000 між Відкритим акціонерним товариством імені Васильєва (ідентифікаційний код 00849570) та Фізичною особою-підприємцем Тавенком Юрієм Степановичем (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в частині положень договору щодо передачі у лізинг як об`єкту лізингу - землі. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 у справі №911/1065/15 рішення Господарського суду Київської області від 05.12.2017 частково скасовано, в частині задоволення первісного позову та прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні первісного позову. В іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 05.12.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02.08.2018 у справі №911/1065/15 постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 скасовано в частині відмови у задоволенні первісного позову. В зазначеній частині рішення Господарського суду Київської області від 05.12.2017 залишено в силі. В іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 залишено без змін.

Як зазначено позивачем, в подальшому Тавенком Юрієм Степановичем засновано ТОВ "Інтек К", що підтверджується доданою до позовної заяви копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням засновника ТОВ "Інтек К" від 13.09.2019 №1, зокрема, внесено частку в розмірі 2 000 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу позивача, у формі передачі в статутний капітал ТОВ "Інтек К" нерухомого майна, а саме: інженерно-технічного корпусу, площею 506,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18.

На підтвердження права власності ТОВ "Інтек К" на вказане майно, позивачем до позовної заяви долучено, зокрема, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2019 №181863757.

Однак, як зазначає позивач, ТОВ "Гіалайн-Україна" без законних підстав займає інженерно-технічний корпус та відмовляє директору ТОВ "Інтек К" у доступі до будівлі.

У зв`язку з наведеними обставинами, позивач звертався з відповідною заявою до Вишгородського ВП ГУНП в Київський області. Вишгородським ВП ГУНП надано висновок від 29.12.2019, у якому зазначено, що за результатами перевірки, ознак кримінального правопорушення не виявлено, а вбачаються цивільно-правові відносини, які мають вирішуватись в порядку цивільного (господарського) розгляду справ в суді, та рекомендовано звернутись до суду за захистом свої прав.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію відповіді ТОВ "Гіалайн-Україна" від 03.02.2020 №4-20, відповідно до якої останнє повідомило, що є власником будівлі електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка не має складових частин, а також, що ТОВ "Гіалайн-Україна" не чинить перешкод в користуванні будівлі інженерно-технічного корпусу та у власності такого майна не має, та зазначило про наявність судових справ щодо оскарження рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень.

Водночас у матеріалах справи наявна копія інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.04.2019 №162326896, з якої вбачається, що ТОВ "Гіалайн-Україна" є власником будівлі електроцеху загальною площею 433,8 кв.м.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з позовної заявою у якій, з метою відновлення свого порушеного права, просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним ТОВ "Інтек К" нерухомим майном, а саме об`єктом нерухомого майна з реєстраційним номером №18, будівлею інженерно-технічного корпусу, що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майна, загальною площею 506,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі статті 391 Цивільного кодексу України, а саме виселити відповідача із відповідно займаного приміщення.

Відповідно до статі 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За умовами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника (титульного володільця), які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Зі змісту приписів статті 391 ЦК України, на яку як на підставу позову посилається позивач, слідує, що останній, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з негаторним позовом, зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, а суд має - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/91/20 та від 29.06.2021 у справі №910/4426/19.

Умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач щодо усунення порушень права власника (володільця).

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі №926/3881/17.

Як зазначалось вище, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.08.2018, залишено без змін рішення Господарського суду Київської області від 05.12.2017 у справі №911/1065/15, в частині визнання за Фізичною особою-підприємцем Тавенком Юрієм Степановичем (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) права власності на об`єкт лізингу, переданого за фінансово-лізинговим договором від 25.02.2000 - будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506,1 кв.м, що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майно та розташована за адресою: АДРЕСА_1, та є частиною єдиного будівельного об`єкту - будівлі електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець Тавенок Юрій Степанович (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є власником об`єкта лізингу, переданого за фінансово-лізинговим договором від 25.02.2000 - будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506,1 кв.м, що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майно та розташована за адресою: АДРЕСА_1, та частиною єдиного будівельного об`єкту - будівлі електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

На виконання рішення Господарського суду Київської області у справі №911/1065/15, Тавенком Ю.С. зареєстровано право власності на вищевказане нерухоме майно.

Судом першої інстанції встановлено, що у вересні 2018 року ТОВ "Гіалайн-Україна" звернулося до суду з позовом до Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості", у якому просило визнати дії державного реєстратора Скрипки Л.В., Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Київської області щодо державної реєстрації за фізичною особою Тавенком Ю.С. права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майна, загальною площею 506,1 кв.м.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.10.2020 у справі №363/3574/18, скасовано рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21.05.2020. Відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Гіалайн-Україна" до КП "Реєстрація нерухомості", третя особа Тавенок Юрій Степанович про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача щодо незаконності державної реєстрації права власності на вказане майно за Тавенком Ю.С. , оскільки, станом на дату вирішення даного спору у справах №363/1699/19 та №911/151/20, не ухвалено рішень, які б набрали законної сили та, які б встановлювали обставини, на які посилається відповідач.

Слід також зазначити, що і під час розгляду справи Північним апеляційним господарським судом, у справах №363/1699/19 та №911/151/20 не ухвалено рішень, які б набрали законної сили.

Доводи відповідача, що внаслідок проведення державної реєстрації зменшився розмір його нерухомого майна - будівлі електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м, яке належить останньому на праві власності, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.10.2013 є безпідставними, з чим погоджується колегія суддів, оскільки загальна площа, належного ТОВ "Гіалайн-Україна" майна зменшилася не у зв`язку із проведенням державної реєстрації, а у зв`язку з вирішенням спору, за яким рішенням суду визнано право власності на частину цього майна за Тавенком Ю.С .

Крім того, суд зазначає, що судовими рішеннями у справі №911/2129/14, не тільки було встановлено вищевказані преюдиціальні обставини у мотивувальній частині рішення, а й вирішено зобов`язати ТОВ "Гіалайн-Україна" передати предмет лізингу, згідно з фінансово-лізинговим договором від 25.02.2000, укладеним між ВАТ імені Васильєва та ФОП Тавенком Ю.С., а саме: будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП Тавенку Ю.С. саме як особі, яка набула право переходу у власність та оформлення права власності на предмет лізингу.

Отже, резолютивна частина рішення суду першої інстанції по зазначеній справі вже є прямим обов`язком для виконання ТОВ "Гіалайн-Україна".

Судом першої інстанції також встановлено, що постановою відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 10.12.2014 відкрито виконавче провадження ВП №45769594 з примусового виконання наказу №911/2129/14, виданого Господарським судом Київської області 04.12.2014, про зобов`язання ТОВ "Гіалайн-Україна" виконати обов`язок лізингодавця за фінансово-лізинговим договором від 25.02.2000, укладеним між ВАТ імені Васильєва та ФОП Тавенком Ю.С., та передати ФОП Тавенку Ю.С. предмет лізингу, згідно з вищевказаним договором фінансового-лізингу від 25.02.2000, а саме: будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506,1 кв.м, що розташована за вищевказаною адресою, за відповідною заявою ФОП Тавенка Ю.С. про відкриття виконавчого провадження. Даною постановою боржнику - ТОВ "Гіалайн-Україна" для добровільного виконання рішення суду встановлено семиденний строк, з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2015 у справі №911/2129/14 роз`яснено рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2014 у справі №911/2129/14, в частині зобов`язання ТОВ "Гіалайн-Україна" виконати обов`язок лізингодавця за фінансово-лізинговим договором від 25.02.2000, укладеним між ВАТ імені Васильєва та ФОП Тавенком Ю.С. та передати ФОП Тавенку Ю.С. предмет лізингу, згідно з фінансово-лізинговим договором від 25.02.2000, а саме: будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506,1 кв.м. Судом роз`яснено, що рішення, в цій частині, означає саме зобов`язання ТОВ "Гіалайн-Україна" особисто виконати обов`язок лізингодавця за фінансово-лізинговим договором від 25.02.2000, та передати ФОП Тавенку Ю.С. предмет лізингу, згідно з вищевказаним фінансово-лізинговим договором, що виходячи із встановлених рішенням Господарського суду Київської області від 29.08.2014 у справі №911/2129/14 обставин, є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майна і разом з будівлею електроцеху, площею 433,80 кв.м, що розташована за вищевказаною адресою, складають собою єдиний будівельний об`єкт - будівлю електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м, який складається з двох вищевказаних частин.

Актом відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 26.02.2015 у присутності позивача - ФОП Тавенка Ю.С. встановлено, що рішення суду не виконано - будівля інженерно-технічного корпусу, площею 506,1 кв.м, ФОП Тавенку Ю.С. не передана.

Відповідно до статті 76 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Надалі постановою Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову від 06.03.2020 у ВП №45769594 про закінчення виконавчого провадження, з огляду на невиконання ТОВ "Гіалайн-Україна" рішення суду, у зв`язку з чим державним виконавцем направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності ТОВ "Гіалайн-Україна" до Вишгородського відділення поліції.

На підтвердження викладеного, в матеріалах справи містяться копії ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 10.10.2016 у справі №363/3473/16-к та витягу з кримінального провадження №0000046, що свідчить про наступне:

- станом на момент розгляду даної справи ТОВ "Гіалайн-Україна" не виконано судові рішення у справі №911/2129/14;

- ФОП Тавенок Ю.С. так і не отримав реального виконання вказаного рішення, а отже і реального та ефективного захисту своїх порушених прав на спірний об`єкт;

- зазначене стало підставою для додаткового звернення до суду з даним позовом про усунення перешкод в користуванні вказаним майном.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем вчиняються триваючі протиправні перешкоди у реалізації позивачем права на безперешкодне розпорядження та/або користування належним йому майном, місцевий господарський суд дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про обґрунтованість доводів позивача, а відтак про обґрунтованість вимоги ТОВ "Інтек К" про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні об`єктом нерухомого майна з реєстраційним номером №18 - будівлею інженерно-технічного корпусу, загальною площею 506,1 кв.м, що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, шляхом примусового виселення з нього ТОВ "Гіалайн-Україна" (ідентифікаційний код 34048030).

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень №0000970, №0001004, №0000802, №0000321, №0000338 щодо рейдерського захоплення майна будівлі електроцеху, у зв`язку з тим що на час вирішення судом даного спору за вищезазначеними кримінальними провадженням ведеться досудове розслідування, а судові рішення, які б встановлювали факти, на які посилається відповідач відсутні.

Відповідно до статей 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку. Рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2021 у справі №911/429/20 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Гіалайн-Україна" витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2021 у справі №911/429/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2021 у справі №911/429/20 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №911/429/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.10.2021.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

О.М. Коротун