ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" жовтня 2021 р. Справа № 911/2648/21

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Кагарлицьке"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП"

про зобов`язання поставити товар на загальну суму 2 025 000,00 гривень та стягнення 5 014 641,78 грн

встановив:

08.09.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Кагарлицьке" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" про:

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" вчинити дії з поставки Приватному акціонерному товариству "Кагарлицьке" 250,000 метричних тонн насіння соняшнику на загальну суму 2 025 000,00 гривень;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" на користь Приватного акціонерного товариства "Кагарлицьке" пені у розмірі 139 641,78 гривень та штрафу у розмірі 2 025 000,00 гривень;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" на користь Приватного акціонерного товариства "Кагарлицьке" упущеної вигоди за договором поставки №КГ21- 12/нс від 21.12.2020 року у розмірі 2 850 000,00 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.09.2021 у справі №911/2648/21 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Кагарлицьке" залишено без руху, виявлені недоліки постановлено усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Копію ухвали Господарського суду Київської області від 13.09.2021 у справі №911/2648/21 про залишення позову без руху надіслано судом позивачу на адресу, вказану ним у позовній заяві, що є офіційною адресою згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №573.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за №573 копію ухвали Господарського суду Київської області від 13.09.2021 у справі №911/2648/21 про залишення позову без руху, вручено позивачу особисто 12.10.2021, а тому суд дійшов висновку, що останнім днем строку для усунення позивачем виявлених недоліків є 22.10.2021.

23.10.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від Приватного акціонерного товариства "Кагарлицьке" надійшла заява про відкриття провадження, відповідно до якої позивач надав пояснення щодо того, якому способу (способам) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншому способу (способам) захисту прав та інтересів відповідають кожна із заявлених позовних вимог.

Також згідно вказаної вище заяви позивач зазначив, що сторонами на власний розсуд у договорі передбачено право позивача на стягнення з відповідача збитків (упущеної вигоди), як самостійної штрафної санкції, тоді як можливість пред`явлення вимоги про виконання обов`язку в натурі з вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачена ст. 552 ЦК України.

В розрізі зазначеного вище позивач зауважив, що згідно зі ст. 162 ГПК України визначення змісту позовних вимог є прерогативою особи, яка звертається до суду.

Стосовно ж документів, які підтверджують сплату судового збору за подання позову у передбаченому законом порядку та розмірі - 105 594,63 гривень, то позивач заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору з огляду на відсутність у товариства коштів для сплати судового збору, спричинену проведенням посівних робіт та не реалізацією зібраного урожаю.

Отже, посилаючись, зокрема, на ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №940/2276/18, позивач просить суд відстрочити строк для сплати судового збору за подання позовної заяви у справі №911/2648/21 до завершення розгляду справи.

До зазначеної вище заяви про відкриття провадження позивачем додано, зокрема, опис вкладення у цінний лист від 21.10.2021, як підтвердження надсилання позовної заяви від 07.09.2021 та доданих до неї документів, та копію виписки по рахунку від 21.10.2021.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

Так, постановлюючи ухвалу Господарського суду Київської області від 13.09.2021 у справі №911/2648/21 про залишення позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Кагарлицьке" без руху, судом вказано позивачу усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- письмових пояснень із зазначенням відомостей щодо того, якому способу (способам) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншому способу (способам) захисту прав та інтересів відповідають кожна із заявлених позовних вимог;

- письмових пояснень стосовно наявності підстав для застосування положень статті 173 ГПК України та об`єднання в одній позовній заяві вимог про зобов`язання поставити товар на загальну суму 2 025 000,00 гривень та стягнення неустойки за договором поставки №АС-1709 від 17.09.2019 з вимогою про стягнення з відповідача упущеної вигоди;

- документів, які підтверджують відправлення відповідачу копії поданої до суду позовної заяви від 08.09.2021;

- документів, які підтверджують сплату судового збору за подання позову у передбаченому законом порядку та розмірі - 105 594,63 гривень.

Однак заява позивача про відкриття провадження не містить пояснень стосовно наявності підстав для застосування положень статті 173 ГПК України та об`єднання в одній позовній заяві вимог про зобов`язання поставити товар на загальну суму 2 025 000,00 гривень та стягнення неустойки за договором поставки №АС-1709 від 17.09.2019 з вимогою про стягнення з відповідача упущеної вигоди, тоді як посилання позивача на передбачене у нього договором право на стягнення збитків, які позивач хибно ототожнив зі штрафними санкціями, не свідчить про пояснення позивачем пов`язаності заявлених ним вимог між собою підставою виникнення або поданими доказами, із вказівкою на те, яка з вимог є основною, а яка - похідною, що відповідно унормовано ч. 1 ст. 173 ГПК України.

До того ж до заяви про відкриття провадження не додано документів, які підтверджують відправлення відповідачу копії поданої до суду позовної заяви від 08.09.2021, тоді як наданий позивачем опис вкладення у цінний лист від 21.10.2021 містить відомості про надіслання відповідачу копії позовної заяви від 07.09.2021.

Щодо клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Приписи вказаної вище норми права передбачають право суду, з урахуванням майнового стану сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору лише за наявності викладених вище умов, тоді як законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі №912/3514/20.

Так, з системного аналізу змісту ст. 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що положення пунктів 1 та 2 ч. 1 вказаної статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Однак викладені позивачем у клопотанні доказово не підтверджені доводи про проведення посівних робіт та не реалізацію зібраного урожаю, як наслідок відсутність коштів для сплати судового збору не є умовами для відстрочення сплати судового збору у розумінні ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", а склад сторін у справі та предмет позову не свідчать про можливість їх поширення на дані правовідносини.

З огляду на вказане вище судом залишається поза увагою надана позивачем копія банківської виписки.

Суд звертає увагу позивача на те, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, попри те, таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів та узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому доводи позивача щодо відсутності коштів для сплати судового збору не є підставою для звільнення від передбаченого законом обов`язку сплатити судовий збір.

Водночас посилання позивача на викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №940/2276/18 позицію щодо права юридичної особи звернутися до суду із відповідним клопотанням судом оцінюються критично, позаяк у пункті 37 вказаної постанови Велика Палата зауважила, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 02.08.2021 у справі №910/19650/20, від 19.08.2021 у справі №910/20753/20 від 29.09.2021 у справі №910/9476/20.

За таких обставин, оскільки предметом позову у даній справі не є вимоги про захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а положення пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору, як наслідок відмову у задоволенні відповідного клопотання Приватного акціонерного товариства "Кагарлицьке".

Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку, що виявлені судом недоліки позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Кагарлицьке" у встановлений строк не усунуто, тоді як станом на момент постановлення даної ухвали жодних інших заяв, спрямованих на усунення недоліків позовної заяви, від позивача не надійшло.

Відповідності з частинами 4, 6, 7 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що неусунення будь-якого з недоліків позовної заяви у строк, встановлений в ухвалі суду про залишення позову без руху, має наслідком повернення вказаної позовної заяви.

Зазначене свідчить, що причиною повернення позову є не надмірний формалізм суду, а невиконання саме позивачкою приписів вказаних вище нормативно-правових приписів та її відповідне відношення до підготовки документів, що надаються суду.

В розрізі вказаного вище суд також звертає увагу позивача на те, що:

- системний аналіз наведених вище норм процесуального закону свідчить, що реалізація особою права на подання позову та інших заяв, клопотань до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку), яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту заяв, документів, які додаються до них, недотримання яких має відповідні процесуальні наслідки для заявника;

- норми процесуального права побудовані на чіткій позиції дисциплінованості як суду так і учасників справи, а зазначене покладено в основу засад господарського судочинства з метою спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи один до одного так і до суду.

Беручи до уваги наведене вище та відповідно встановлені судом порушення Приватним акціонерним товариством "Кагарлицьке" норм процесуального законодавства та не усунення недоліків позовної заяви у встановлений строк, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з доданими до неї документами в порядку ч. 4 ст. 174 ГПК України

Суд вважає за необхідне наголосити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Кагарлицьке" про відстрочення сплати судового збору.

2. Повернути позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Кагарлицьке" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" про зобов`язання поставити товар на загальну суму 2 025 000,00 гривень та стягнення 5 014 641,78 грн з доданими до неї документами.

Ухвала складена та підписана 25.10.2021, набирає законної сили з моменту її підписання суддею у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду у строки та порядок відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема