ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2021 р. Справа№ 910/20664/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

розглянувши у письмовому провадженні

апеляційну скаргу Товариствa з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.05.2021 (повний текст рішення складено 07.06.2021)

у справі №910/20664/20 (суддя Данилова М.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп"

2) ОСОБА_1

за участю третьої особи на стороні відповідача: Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення заборгованості 83405,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення в солідарному порядку 83405,48 грн, з яких 77400 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (фактично сплачену гарантійну суму), 3070,62 грн - пеня, нарахована за період з 12.08.2020 по 10.12.2020, 2167,20 грн - інфляційні втрати, нараховані за період з 12.08.2020 по 30.11.2020, 767,66 грн - 3 % річних, нараховані за період з 12.08.2020 по 10.12.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань за договором про надання банківської гарантії №568/20-ГВ від 14.01.2020 та неналежним виконанням відповідачем-2 зобов`язань за договором поруки №568/20-ГВ-П від 14.01.2020 щодо відшкодування гаранту сплачених гарантом бенефіціару коштів.

У відзиві на позов відповідач-1 проти позову заперечував, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, посилаючись на відсутність підстав для відшкодування гарантії, оскільки банком було задоволено вимогу, яка до нього надійшла після закінчення строку дії гарантії та відсутність порушень відповідачем-1 забезпечуваного гарантією зобов`язання на момент оплати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/20664/20 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" заборгованість на суму в розмірі 77400,00 грн, пеню на суму в розмірі 3070,62 грн, інфляційні втрати в розмірі 2167,20 грн, 3% річних у розмірі 767,66 грн та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішення суду мотивоване встановленням обставин щодо неналежного виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором про надання банківської гарантії №568/20-ГВ від 14.01.2020 та неналежного виконання відповідачем-2 зобов`язань за договором поруки №568/20-ГВ-П від 14.01.2020 щодо відшкодування гаранту сплачених гарантом бенефіціару коштів.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник стверджує про відсутність у позивача права на зворотну вимогу (регрес) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп", оскільки сплачена гарантом сума гарантії кредиторові не відповідає умовам гарантії, адже строк дії гарантії на день задоволення вимоги АТ "Укртрансгаз" закінчився. Скаржник зазначає про відсутність порушень відповідачем-1 забезпеченою гарантією договору про закупівлю товарів №Т-6.200100057 від 16.01.2020 на момент пред`явлення вимоги та задоволення вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз", відтак відсутністю обов`язку гаранта (позивача) сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії, посилаючись на продовження строку зобов`язань за договором, з огляду на настання обставин непереборної сили, настання яких підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №910/11118/20, а також сертифікатом Торгово-промислової палати України №3100-20-0285 від 17.04.2020.

У відзивах на апеляційну скаргу позивач та третя особа просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду, є безпідставними та необґрунтованими, а судове рішення ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

07.09.2021 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшли письмові пояснення (які фактично є відповіддю на відзив на апеляційну скаргу), в яких відповідач-1 стверджує про відсутність порушень відповідачем-1 забезпеченою гарантією договору про закупівлю товарів №Т-6.200100057 від 16.01.2020 на момент пред`явлення вимоги та задоволення вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз", відтак відсутністю обов`язку гаранта (позивача) сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії, посилаючись на продовження строку зобов`язань за договором, з огляду на настання обставин непереборної сили.

Відповідно до частини десятої статті 270 ГПК України розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні, виходячи з наступного.

14 січня 2020 року між Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень", як гарантом, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп", як принципалом, укладено договір про надання банківської гарантії № 568/20-ГВ (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1 якого гарант надає за заявою принципала банківську гарантію забезпечення виконання договору, а саме: договору про закупівлю товарів, що буде укладений між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (бенефіціар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп" (принципал), який став переможцем конкурсних торгів на закупівлю "Турбіни та мотори (фільтроелементи до ГПА)" ДК 021:2015-42110000-3 - Турбіни та мотори", що підтверджується протоколом розгляду тендерних пропозицій тендерного комітету бенефіціара від 27.12.2019 №19/056-р-3. При цьому, гарантія видається гарантом у вигляді банківської гарантії забезпечення виконання договору №568/20-ГВ на суму 77400 грн, яка є невід`ємною частиною цього договору, права та обов`язки за якою не можуть бути передані іншій особі.

В пункті 1.2 договору встановлено строк дії гарантії - до 15.04.2020 включно.

Неналежне виконання принципалом зобов`язань за цим договором забезпечується: неустойкою, передбаченою цим договором та порукою ОСОБА_1 (п.2.2 договору).

Відповідно до п.3.2.1 договору принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду) та отримання від гаранта відповідної вимоги, відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступними): суми, фактично сплачені гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією; збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів; судові витрати, понесені гарантом за гарантією.

Згідно п. 4.2. договору, у разі порушення принципалом строків відшкодування гаранту витрат по гарантії, передбачених п. 3.4.1. даного договору, принципал сплачує гаранту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

14 січня 2020 року між позивачем, як гарантом, та ОСОБА_1 , як поручителем, укладено договір поруки № 568/20-ГВ-П (далі за текстом - договір поруки), у відповідності до п. 1.1. якого поручитель поручився перед гарантом за належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп" взятих на себе зобов`язань, що витікають з договору про надання банківської гарантії, укладеного між гарантом та принципалом, а саме: протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів за банківську гарантію (забезпечення виконання договору) від 15 січня 2020 року на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду), та отримання від гаранта відповідної вимоги, відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступними), суми, фактично сплачені гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією, в межах загальної суми відповідальності гаранта за гарантією, що складає 77400,00 грн., збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів; судові витрати понесені гарантом за гарантією.

15.01.2020 Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" (гарантом) було надано банківську гарантію №568/20-ГВ, у відповідності до якої гарант приймає на себе безвідкличне та безумовне зобов`язання сплатити бенефіціару (Акціонерному товариству "Укртрансгаз") будь-яку суму, в розмірі 77400 грн протягом п`яти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара, без необхідності для бенефіціара обґрунтувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших вимог.

В банківській гарантії зазначено, що вона набуває чинності з дати її видачі гарантом; строк дії гарантії - до 15 квітня 2020 року включно, і будь-яка вимога за гарантією має бути отримана гарантом не пізніше 17:00 годин за київським часом цієї дати; після 17:00 год 15 березня 2020 року гарантія припиняє дію.

Колегія суддів вважає, що зазначення в банківській гарантії місяця «березень» замість місяця «квітень» у реченні «Після 17:00 год 15 березня 2020 року гарантія припиняє дію.» є технічною помилкою з огляду на встановлення в банківській гарантії та договорі про надання банківської гарантії № 568/20-ГВ (п.1.2) строку дії гарантії - до 15 квітня 2020 року включно.

16.01.2020 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп", як постачальником, укладено договір про закупівлю товарів № т-6/ (далі за текстом - договір про закупівлю товарів), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується у визначений договором строк передати у власність покупця товар, зазначений у специфікації, а позивач зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

Специфікацією до договору про закупівлю товарів передбачено, що загальна сума товару становить 1.548.000,00 грн. Строк поставки - 60 календарних днів з дати укладення договору.

У відповідності до пунктів 8.3, 8.4 договору про закупівлі товарів, доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та строку їх дії є відповідні документи, які видаються компетентним органом, зокрема: відповідний документ Торгово-промислової палати України. Строк для надання відповідних документів - протягом 20-ти днів з моменту виникнення обставин непереборної сили. Сторони дійшли згоди, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин.

10 квітня 2020 року на адресу позивача (через банк бенефіціара AT "Укргазбанк") від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшла вимога №3201ВИХ-20-480 від 08.04.2020 по банківській гарантії 568/20-ГВ від 15.01.2020 про сплату гарантійної суми у розмірі 77400,00 грн., у зв`язку з настанням гарантійного випадку - неналежне виконання відповідачем-1 договору про закупівлю "Турбіни та мотори (Фільтроелементи до ГПА)" ДК 021:2015 - 42110000-3 - Турбіни та мотори", укладеного у результаті визнання переможцем відкритих торгів згідно з протоколом розгляду тендерних пропозицій тендерного комітету бенефіціара від 27.12.2019 №19/056-р-3.

Гарантом було направлено відповідачу-1 копію вимоги разом з доданими до неї документами та повідомлення-вимогу №03-9/02/2547 про отримання письмової вимоги по банківській гарантії від 15.01.2020 № 568/20-ГВ бенефіціара та про сплату гаранту гарантійної суми.

Повідомлення-вимога позивача відповідачем-1 виконана не була.

Перевіривши вимогу на належне представлення та переконавшись, що вимога відповідає умовам гарантії та відсутні передбачених ст. 565 ЦК України підстав для відмови у задоволенні вимоги, 17.04.2020 на виконання умов банківської гарантії №568/20-ГВ від 15.01.2020 та вимоги № 3201ВИХ-20-480 від 08.04.2020 по банківській гарантії № 568/20-ГВ від 15.01.2020, гарантом було сплачено на користь бенефіціара гарантійну суму в розмірі 77400,00 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

22 травня 2020 року позивач направив на адресу відповідача-1 вимогу про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по банківській гарантії (забезпечення виконання договору) від 15.01.2020 № 568/20-ГВ бенефіціара на виконання договору про надання банківської гарантії №568/20-ГВ від 14.01.2020.

11 серпня 2020 року позивач направив на адресу відповідача-1 повторну вимогу про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по банківській гарантії (забезпечення виконання договору) від 15.01.2020 № 568/20-ГВ.

Вказана вимога була отримана відповідачем, однак залишилася не виконаною.

Не отримавши відшкодування гарантійної суми, позивач направив на адресу відповідача-2 поручителя ОСОБА_1 вимогу про відшкодування гаранту фактично сплаченої гарантійної суми по банківській гарантії (забезпечення виконання договору) від 15.01.2020 №568/20-ГВ на виконання договору про надання банківської гарантії №568/20-ГВ від 14.01.2020 та договору поруки №568/20-ГВ-П від 14.01.2020 вих. № 05-1/04/9711 в 25.11.2020.

Вказана вимога залишилася не виконаною.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема гарантією.

Статтею 560 ЦК України передбачено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

При цьому згідно з частиною першою статті 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

У правовідносинах із забезпечення виконання зобов`язання банківською гарантією для висновку про те, чи має право бенефіціар отримати від гаранта грошову суму гарантії, має значення наявність у бенефіціара відповідного права на отримання суми банківської гарантії у разі прострочення принципалом виконання свого зобов`язання саме на час отримання суми банківської гарантії, тобто існування у кредитора (бенефіціара) права прийняти від гаранта виконання зобов`язання за гарантією.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/6089/18.

Прострочення виконання відповідачем-1 зобов`язання за договором про закупівлю товарів № т-6/, а саме: порушення строку поставки товару встановлено Господарським судом міста Києва у справі №910/11118/20 за позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРІС ГРУП" про зобов`язання відповідача передати у власність товар на суму 135.072,00 грн та стягнення 79.080,26 грн пені та 13.507,20 грн штрафу, нарахованих за порушення зобов`язання за договором про закупівлю товарів від 16.01.2020 № т-6/ у вигляді недопоставки товару та прострочення строків такої поставки. Так, судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строку поставки товару за видатковими накладними, а саме: від 02.04.2020 № 280 на суму 733.464,00 грн. - на 17 календарних днів; від 13.05.2020 № 391 на суму 215.208,00 грн. - на 58 календарних днів; від 27.05.2020 № 441 на суму 232.128,00 грн. - на 72 календарних дні; від 28.05.2020 № 448 на суму 89.280,00 грн. - на 73 календарних дні та від 24.06.2020 № 485 на суму 142.848,00 грн. - на 100 календарних днів.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже факт прострочення відповідачем-1 строку поставки товару за договором про закупівлю товарів від 16.01.2020 № т-6/, встановлений рішенням Господарським судом міста Києва у справі №910/11118/20, що відповідно до частини четвертої ст. 75 ГПК України, є обставиною, яка не потребує доказування, а обставини встановлені у вказаній справі під час розгляду даної господарської справи є преюдиційними та такими, що не підлягають повторному доказуванню.

Посилання відповідача-1 на продовження строку зобов`язань за договором про закупівлю товарів від 16.01.2020 № т-6/, з огляду на настання обставин непереборної сили, настання яких підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №910/11118/20, а також сертифікатом Торгово-промислової палати України №3100-20-0285 від 17.04.2020 (у відповідності до якого, як стверджує відповідач-1, дата настання обставин непереборної сили є 29.01.2020, дата закінчення - 02.04.2020), колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на відсутність станом на момент звернення бенефіціара (AT "Укргазбанк") до гаранта (Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень") з вимогою №3201ВИХ-20-480 від 08.04.2020 по банківській гарантії 568/20-ГВ від 15.01.2020 про сплату гарантійної суми доказів виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до пунктів 8.3, 8.4 договору про закупівлі товарів, доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та строку їх дії є відповідні документи, які видаються компетентним органом, зокрема: відповідний документ Торгово-промислової палати України. Строк для надання відповідних документів - протягом 20-ти днів з моменту виникнення обставин непереборної сили. Сторони дійшли згоди, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем за банківською гарантією правомірно здійснено виплату гарантійної суми на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз".

Відповідно до частини 1 статті 569 ЦК України, гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Враховуючи положення цієї норма та умови пункту 3.1 договору про надання банківської гарантії № 568/20-ГВ, зважаючи на те, що вимога відповідала умовам банківської гарантії та була надіслана в межах строку дії гарантії, вимога про відшкодування позивачу 77400,00 грн (фактично сплаченої гарантійної суми) є правомірною.

Згідно з підпунктом 3.4.1 пункту 3.4 договору про надання банківської гарантії № 568/20-ГВ принципал (відповідач) зобов`язаний був відшкодувати позивачу сплачену суму гарантії протягом двох банківських днів після отримання вимоги від позивача.

Однак, вказаний обов`язок відповідач-1 не виконав, як в установлений строк, так і на момент вирішення судом цього спору.

Відповідно до частин першої та другої статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки відповідачі доказів, які б підтверджували належне виконання свого зобов`язання за договором не надали, колегія суддів вважає, що позовна вимога про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в сумі 77400,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Так, у пункті 4.2 договору про надання банківської гарантії № 568/20-ГВ сторони встановили, що в разі порушення принципалом строків відшкодування гаранту витрат по гарантії, передбачених пунктом 3.4.1 даного договору, принципал сплачує гаранту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Колегією суддів встановлено, що відповідачі у встановлений строк свого обов`язку по відшкодуванню позивачу 77400,00 грн не виконали, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідачів є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і вони вважається такими, що прострочили (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Перевіривши розрахунок заявлених позивачем до стягнення пені у розмірі 3070,62 грн пені, нарахованої за період з 12.08.2020 по 10.12.2020, інфляційних втрат у розмірі 2167,20 грн, нарахованих за період з 12.08.2020 по 30.11.2020, 3 % річних у розмірі 767,66 грн, нарахованих за період з 12.08.2020 по 10.12.2020, колегія суддів вважає, що він є арифметично вірним, відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства, а тому, з урахуванням факту порушення відповідачами грошового зобов`язання, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3070,62 грн пені, 2167,20 грн інфляційних втрат, 767,66 грн 3 % річних, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального права.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст. 277 ГПК України).

Під час здійснення розподілу витрат по сплаті судового збору судом першої інстанції не враховано, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено; витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів порівну.

Дана обставина зумовлює зміну резолютивної частини оскаржуваного рішення суду в частині розподілу витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариствa з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/20664/20 змінити, виклавши пункт 2 його резолютивної частини в наступній редакції:

« 2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп" (04060, м. Київ, вул. Ольжича, буд. 27/22, оф. Ѕ; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83-Д; ) заборгованість в розмірі 77400,00 грн, пеню в розмірі 3070,62 грн, інфляційні втрати в розмірі 2167,20 грн., 3% річних у розмірі 767,66 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Деріс Груп" (04060, м. Київ, вул. Ольжича, буд. 27/22, оф. Ѕ; ) на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83-Д; ) 1051 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83-Д; ) 1051 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.»

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Доручити суду першої інстанції видати відповідні накази з зазначенням необхідних реквізитів.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи №910/20664/20 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук