ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2021 р. Справа№ 920/1191/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 18.10.2021,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

на рішення Господарського суду Сумської області від 23.06.2021 (повний текст складено 30.06.2021)

у справі №920/1191/20 (суддя Котельницька В.Л.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

до 1) Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»;

2) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1

про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі, позивач або ТОВ «СМНВО») звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі, відповідач-1) та Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі, відповідач-2 або ДВС) про визнання за позивачем права власності на автомобіль - КС 5579 на базі КАМАЗ 53213 (автокран-Е), колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, шасі № НОМЕР_2 .

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 (далі, третя особа).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що власником автокрану КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», яке придбало його на підставі договору купівлі-продажу №8/167 від 29.06.2011, укладеного із ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.Ф. Фрунзе». Однак у подальшому позивачу стало відомо, що 12.10.2020 через ДП «Сетам» відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в рамках ВП №57084810 на електронних торгах було реалізоване належне позивачу майно, переможцем торгів став ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, та оскільки позивач має право реалізувати свою вимогу як власник транспортного засобу - автокрану, а відчуження його третій особі позбавляє власника його права на рухому річ та позбавляє можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, таке право позивача підлягає захисту судом шляхом визнання права власності на нього.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 23.06.2021 у справі №920/1191/20 у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку та сам по собі договір купівлі-продажу від 29.06.2011, вчинений у простій письмовій формі та без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у встановленому законом порядку, не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 08.07.2021 (про що свідчить відбиток вхідного штемпеля Господарського суду Сумської області) Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 23.06.2021 у справі №920/1191/20 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:

- право власності на спірне майно перейшло до позивача на підставі договору купівлі-продажу №8/167 від 29.06.2011 згідно підписаного позивачем із ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.Ф. Фрунзе» акту приймання-передачі від 30.06.2011 до вказаного договору;

- право власності і його перехід не є предметом правового регулювання ні Закону України «Про дорожній рух», ні Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автобусів, а також самохідних машин,

сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів,

марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок,

інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 №1388. Скаржник наголошує, що в жодному законодавчому (чи підзаконному) акті немає посилань на те, що право власності на транспортний засіб (машини, механізми) виникає з моменту реєстрації такого майна у відповідному державному органі.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

16.08.2021 від ДВС через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останнє просило суд залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

У відзиві ДВС наголосив на тому, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту набуття відповідачем права власності на транспортний засіб. Відсутність державної реєстрації переходу права власності на транспортний засіб, яка є обов`язковою в даному випадку, дає підстави для висновку, що договір купівлі-продажу автомобіля не є вчиненим, а дії ДВС щодо його реалізації як майна відповідача-1 є законними. Правові підстави для визнання за позивачем права власності на транспортний засіб відсутні.

18.08.2021 від третьої особи через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив суд залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

У відзиві третя особа наголосила на тому, що продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Позивач, натомість, намагається застосувати універсальні норми матеріального права відносно підстав та моменту виникнення права власності на майно, без урахування спеціальних норм, які регулюють питання відносно певних видів майна (у даному випадку, щодо транспортних засобів).

У відзиві третя особа на виконання вимог частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України повідомила, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_1 поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

07.09.2021 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення у справі, у яких позивач заперечує проти доводів, викладених відповідачем-2 та третьою особою у відзивах.

Також 07.09.2021 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, у якому позивач просить суд зменшити розмір судових витрат, заявлених представником третьої особи, до 3 000,00 грн.

07.09.2021 електронною поштою та через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду відповідач-1 подав заяву про підтримання апеляційної скарги ТОВ «СМНВО», у якій зазначив, що право власності на спірний автомобіль перейшло до позивача 30.06.2011 після підписання акту №2 прийняття-передачі товару за Договором купівлі-продажу від 29.06.2011.

04.10.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник позивача подав пояснення в порядку статті 42 Господарського процесуального кодексу України, у яких звернув увагу суду на судову практику Верховного Суду з аналогічних питань щодо застосування статті 34 Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 №1388, а саме: постанови Верховного Суду від 30.07.2019 у справі №905/1053/18, від 13.02.2018 у справі №910/11266/17, від 11.12.2019 у справі №910/5233/18, від 02.12.2018 у справі №916/5233/18, від 29.05.2019 у справі №910/4924/18, від 04.09.2019 у справі №761/24050/17, від 16.12.2020 у справі №278/3640/18, від 17.02.2021 у справі №461/6371/17.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» у справі №920/1191/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 23.06.2021 у справі №920/1191/20 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, сплативши судовий збір у сумі 16 967,03 грн.

26.07.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник апелянта подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано квитанцію №57147466 від 21.07.2021 на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 16 967,03 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 23.06.2021 у справі №920/1191/20, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів, заяв, клопотань, призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 23.06.2021 у справі №920/1191/20 на 07.09.2021.

У зв`язку із сімейними обставинами судді Разіної Т.І. судове засідання, призначене на 07.09.2021, не відбулося.

Згідно наказу голови Північного апеляційного господарського суду №542-В від 08.09.2021 головуючий суддя у справі Михальська Ю.Б. у період з 13.09.2021 по 17.09.2021 перебувала у щорічній основній відпустці.

Згідно наказу голови Північного апеляційного господарського суду №547-В від 10.09.2021 суддя Разіна Т.І. у період з 13.09.2021 по 17.09.2021 перебувала у щорічній основній відпустці.

Після виходу суддів з відпусток ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 23.06.2021 у справі №920/1191/20 на 04.10.2021.

04.10.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник позивача подав клопотання про зупинення провадження у справі №920/1191/20 до набрання законної сили рішенням суду у справі Зарічного районного суду міста Суми №591/1007/21, де предметом позову є визнання недійсними електронних торгів з продажу спірного автомобіля.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що без дослідження питання законності проведення електронних торгів з продажу майна ТОВ «СМНВО» в рахунок погашення боргів іншої юридичної особи вирішення питання права власності та здійснення розгляду апеляційної скарги позивача у справі №920/1191/20 з дотриманням повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин є неможливим.

У судове засідання, призначене на 04.10.2021, з`явилися представники позивача, відповідача-1, третьої особи.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача-1 підтримали подане позивачем клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник третьої особи та третя особа особисто заперечували проти задоволення клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 розгляд справи №920/1191/20 відкладено на 18.10.2021.

11.10.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник третьої особи подав заперечення на клопотання позивача про зупинення провадження у справі та заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 задоволено заяву представника Терещенка Віталія Олексійовича про участь в судовому засіданні 18.10.2021 в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 18.10.2021 суд, розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі, зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Колегія суддів зазначає, що під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

У даному випадку суд, розглядаючи вимогу про визнання права власності на майно на підставі статті 392 Цивільного кодексу України, має дослідити підстави, на яких позивач набув право власності на майно, момент виникнення права власності, осіб, якими це право оспорюється або не визнається, а отже, встановлення саме таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення спору у справі №920/1191/20.

Водночас, при вирішенні спору №591/1007/21 про визнання недійсними електронних торгів з продажу спірного майна суду необхідно встановлювати, чи мало місце порушення вимог порядку реалізації арештованого майна при проведенні електронних торгів, чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів, чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

З урахуванням наведеного, відсутня об`єктивна неможливість розгляду справи №920/1191/20 до вирішення справи №591/1007/21, оскільки визнання недійсними прилюдних торгів не впливає на можливість захисту прав, за захистом яких позивач звернувся у даній справі, якщо суд дійде висновку, що таке право існує.

Скаржник не наводить переконливих доводів, які б давали підстави дійти висновку щодо відсутності можливості, при наявності іншого спору у справі №591/1007/21, встановити всі обставини, які необхідно з`ясувати для правильного вирішення даного спору та не зазначає, які саме обставини, що входять до предмету доказування у справі №920/1191/20, не можуть бути встановлені судом самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, що ними сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі.

Сама по собі взаємопов`язаність зазначених двох справи не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

З огляду на викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про зупинення провадження у даній справі.

У судовому засіданні 18.10.2021 суд після заслуховування пояснень представників позивача, відповідача-1 та третьої особи оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 18.10.2021 з`явилися представники позивача, відповідача-1 та третьої особи.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача-2 про дату, час і місце проведення судового засідання з розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу-2.

Враховуючи наведене, оскільки у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача-2 про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача-2.

Представник позивача та відповідача-1 у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив залишити оскаржуване рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

29.06.2011 між Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. Б. Фрунзе» (надалі перейменоване в Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання») (далі - постачальник, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - покупець, позивач) укладено Договір купівлі-продажу №8/167 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах даного договору передавальні пристрої, мережі комунікацій, робочі машини і обладнання, транспортні засоби, які надалі іменуються «Товар», ціна, кількісні та якісні характеристики якого викладені в Специфікаціях №№ 1-3 (Додатках до Договору), які є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що Товар є предметом застави відповідно до договорів:

- договір застави від 26.06.2008, укладений між постачальником і ВАТ «ВіЕйБі Банком»;

- договір застави рухомого майна №7.5-60 /З-1 від 31.03.2008, договір застави рухомого майна № ЮР/04-57/заст-2 від 25.08.2004, договір застави рухомого майна №ЮР/05-92/З-2 від 08.11.2005, укладений між постачальником і ВАТ «ПУМБ»;

- договір застави №11508Z31 від 21.11.2008, укладений між постачальником і ВАТ «Укрексімбанком».

Термін поставки Товару протягом 30 днів з моменту підписання Договору. Датою поставки Товару (партії Товару) вважається дата отримання Товару покупцем, зазначена в Акті прийому-передачі. Право власності на Товар та ризики переходять від постачальника до покупця з моменту поставки Товару відповідно до п. 2.3. даного договору (п.п. 2.2. - 2.4. Договору).

Відповідно до пункту 2.5. Договору постачальник надає покупцеві наступні товаросупровідні документи: акт прийому-передачі; рахунок-фактура із зазначенням ціни, вартості Товару (партії Товару) та витрат в залежності від умов поставки; податкову накладну.

Згідно з пунктом 3.1. Договору загальна вартість договору складає 214 249 190,40 грн (двісті чотирнадцять мільйонів двісті сорок дев`ять тисяч сто дев`яносто грн 40 коп.) в т.ч. ПДВ 35 708 198,40 грн (тридцять п`ять мільйонів сімсот вісім тисяч сто дев`яносто вісім грн 40 коп.) і складається з вартості Товару (партії Товару) зазначеної в Специфікаціях №№1-3 (Додатках до Договору).

Відповідно до пункту 3.2. Договору покупець здійснює оплату на банківський рахунок постачальника в розмірі 100% загальної вартості договору протягом 60 днів з дати поставки Товару.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що зобов`язання покупця за договором вважаються виконаними з моменту отримання продавцем оплати в розмірі загальної вартості договору, зазначеної в пункті 3.1. даної угоди.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2011 (пункт 9.4. Договору).

Згідно зі Специфікацією №2, що є Додатком №2 до договору купівлі-продажу №8/167 від 29.06.2011, транспортний засіб, що є предметом даного спору, ввійшов до переліку Товару, що за договором передається позивачу.

Відповідно до акту прийому-передачі за договором купівлі-продажу від 29.06.2011 відповідач-1 передав позивачу серед іншого Товару в т.ч. і автокран КАМАЗ 532130 КС 5579 інвентаризаційний №30473 вартістю з ПДВ 1190232,00 грн, що є предметом спору (порядковий номер 5082 зазначеного акту).

Згідно банківської виписки, підписаної директором ТОВ «СМНВО», позивачем здійснено оплату за договором №8/167 від 29.06.2011 на загальну суму 59 847 529,54 грн, водночас, як вказано, згідно пункту 3.1. договору вартість договору складає 214 249 190,40 грн.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з 27.08.2018 (постанова про об`єднання) перебуває зведене виконавче провадження №57084810 про стягнення з боржника - АТ «Сумське НВО» на користь групи стягувачів боргу у загальному розмірі 207 028 959,00 грн.

19.03.2020 Регіональним сервісним центром МВС в Сумській області надано Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного МУ МЮ (м. Суми) інформацію щодо наявності транспортних засобів (лист №31/18-750), відповідно до якої транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 53213, діючий номерний знак НОМЕР_1 перебуває у власності АТ «СНВО ім. М.В. Фрунзе» (код ЄДРПОУ 5747991).

22.07.2020 постановою державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №57084810 у зв`язку із невиконанням боржником рішення суду та несплатою заборгованості по виконавчим документам постановлено описати майно, серед якого в т.ч. і предмет даного спору - автомобіль КС 5579 КАМАЗ 53213, д/н НОМЕР_1 , кабіна зеленого кольору, кран - жовтого.

20.08.2020 Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області листом №31/18-565 повідомив державного виконавця щодо транспортних засобів, зазначених державним виконавцем в його запиті, які зареєстровані за АТ «Сумське НВО» (код ЄДРПОУ 5747991).

Відповідно до даного листа транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 53213 10850, (1997 рік) зелений, номер шасі № НОМЕР_2 , діючий номерний знак НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва серії САК 301106 від 27.12.2011 перебуває у власності ПАТ «СНВО ім. М.В. Фрунзе», що знаходиться за адресою вул. Горького, 58 в м. Суми.

У подальшому відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» вищезазначений транспортний засіб передано на реалізацію ДП «СЕТАМ».

Згідно з протоколом №506151 проведення електронних торгів 12.10.2020 відбулись торги, на які виставлено лот №444042 з найменуванням - КС 5579 на базі КАМАЗ 53213 (автокран-Е), колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, шасі № НОМЕР_2 ; місцезнаходження лоту - м. Суми, вул. Машинобудівників, 3. Переможцем торгів визнано ОСОБА_1 та суму, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця - 716 385,50 грн.

У період з 16.10.2020 по 19.10.2020 ОСОБА_1 перерахував на рахунок продавця (органу ДВС) 716 385,50 грн, що підтверджується долученими третьою особою до пояснень від 25.01.2021 платіжними дорученнями та меморіальними ордерами.

На підставі вказаного протоколу 20.10.2020 ДВС складено та затверджено акт про проведені електронні торги, у якому зазначено, що кошти у розмірі 716 385,50 грн покупцем сплачені в повному обсязі.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» права власності на автомобіль - КС 5579 на базі КАМАЗ 53213 (автокран-Е), колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , обґрунтовуючи свої позовні вимоги укладеним договором купівлі-продажу від 29.06.2011 №8/167, актом №2 від 30.06.2011 прийому-передачі товару за договором від 29.06.2011 та банківською випискою (фактично довідкою позивача) про сплату суми 59 847 529,54 грн на виконання договору купівлі-продажу від 29.06.2011 №8/167.

За твердженнями позивача, відчуження спірного транспортного засобу третій особі позбавило його як власника права на рухому річ, а тому таке право позивача підлягає захисту судом шляхом визнання права власності на нього.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до приписів статей 317, 328 Цивільного кодексу України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном, право власності набувається з підстав, не заборонених законом, зокрема, з правочинів; право власності вважається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

За правилами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи.

Відповідачем за цим позовом може бути будь-яка особа, яка не визнає, заперечує або оспорює право позивача здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження спірним майном або має власний інтерес щодо цього майна.

Отже, визнання права власності здійснюється господарським судом за наявності існуючого (згідно приписів законодавства) права власності на майно в межах спору власника з іншою особою про право на це майно.

Обов`язковою умовою, за наявності якої позивач може пред`явити позов про визнання за ним права власності, є невизнання його права власності особою, яка вказана відповідачем.

Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №910/7122/17, від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справах №570/3439/16-ц та №372/51/16-ц).

Позов у даній справі пред`явлено до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (нове найменування Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. Б. Фрунзе») (відповідач-1), із яким позивачем було укладено договір купівлі-продажу від 29.06.2011 №8/167, зокрема, спірного транспортного засобу, та підписано акт від 30.06.2011 прийому-передачі товару за договором від 29.06.2011, та Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (відповідач-2), яким у межах ВП №57084810 було проведено опис та накладено арешт на спірне майно та у подальшому здійснено його примусову реалізацію на електронних торгах.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, а саме із протоколу судового засідання Господарського суду Сумської області від 10.06.2021 у даній справі, заяви про підтримання апеляційної скарги ТОВ «СМНВО», відповідач-1 підтримує заявлений позов ТОВ «СМНВО» та погоджується із тим, що власником спірного майна є позивач, який набув його на підставі укладеного із ним договору купівлі-продажу від 29.06.2011 №8/167.

Отже, Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не є у розумінні статті 392 Цивільного кодексу України особою, яка оспорює право власності позивача на спірне майно, а тому не може бути відповідачем за заявленим позовом.

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції також не є у розумінні статті 392 Цивільного кодексу України особою, що наразі оспорює право власності позивача на спірний транспортний засіб або ж особою, що має власний інтерес щодо цього майна, оскільки останнім лише вчинялись дії із виконання судових рішень у межах зведеного ВП №57084810.

Органом ДВС у межах зведеного виконавчого провадження здійснено примусову реалізацію спірного майна на електронних торгах, за результатами проведення яких власником спірного майна став ОСОБА_1 , що підтверджується

актом про проведені електронні торги від 20.10.2020, який у даному випадку згідно пункту 8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, підтверджує виникнення права власності на придбане майно у третьої особи.

Враховуючи наведене, саме ОСОБА_1 є особою, яка вважає себе власником автомобіля - КС 5579 на базі КАМАЗ 53213 (автокран-Е), колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , який ним придбано на електронних торгах, та може оспорювати право власності позивача на вказане майно. Однак останній визначений позивачем як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, а не як відповідач.

Відповідно до частини 2 статті 48 Господарського процесуального кодексу України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, заміна відповідача у справі може бути здійснена виключно за клопотанням позивача, в той час як суд позбавлений можливості здійснити заміну відповідача за власною ініціативою.

Таким чином, встановивши, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд відмовляє у позові до неналежного відповідача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у даній справі, оскільки позов про визнання права власності пред`явлено не до осіб, які не визнають або оспорюють право власності позивача на спірне майно, тобто до неналежних відповідачів.

Оскільки позов пред`явлено до неналежних відповідачів, колегія суддів питання щодо того, чи існує у позивача право власності на спірне майно не розглядає та оцінку доводам учасників справи з цього приводу не надає. Відповідна оцінка має бути здійснена судом під час розгляду позову, заявленого до належного відповідача.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване судове рішення, не звернув увагу на те, що позов заявлено до неналежних відповідачів та вдався до оцінки спірних правовідносин по суті.

Враховуючи наведене, резолютивна частина рішення суду про відмову в задоволенні позову у даній справі є правильною, однак у позові слід відмовити із підстав, викладених вище.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» підлягає залишенню без задоволення, рішення Господарського суду Сумської області від 23.06.2021 у даній справі має бути змінено з викладенням його мотивувальної частини в редакції даної постанови.

Розподіл судових витрат

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

У відзиві третьої особи на апеляційну скаргу, який надійшов до суду 18.08.2021, представник третьої особи адвокат Самохін А.М. на виконання вимог частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України повідомив, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які Терещенко В.О. поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, складається з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до частини 13 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу представник третьої особи надав суду копії Договору про надання правничої допомоги в господарській справі від 20.01.2021, додаткової угоди №2 від 16.08.2021 до Договору про надання правничої допомоги в господарській справі від 20.01.2021, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 16.08.2021, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16.08.2021, квитанції до прибуткового касового ордеру №14 від 16.08.2021 на суму 7 000,00 грн, ордеру серії ВІ №1053696 на представництво адвокатом Самохіним А.М. інтересів позивача у Північному апеляційному господарському суді, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2949.

Згідно Договору про надання правничої допомоги в господарській справі від 20.01.2021 адвокат Самохін А.М. (Адвокат) та громадянин Терещенко В.О. (Клієнт) погодили, що адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта в суді та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма, без обмежень, правами представника, які передбачені Господарським процесуальним кодексом України, у зв`язку зі зверненням клієнта до суду, правоохоронних органів, державних органів, підприємств, організацій, установ.

Відповідно до пункту 4.1. Договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг професійної правничої допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.

Всього гонорар адвоката складає: за домовленістю сторін та визначається в додатковій угоді до цього договору (пункт 4.2. Договору).

У відповідності пункту 1 додаткової угоди №2 від 16.08.2021 до Договору клієнт та адвокат, керуючись пунктом 4.2. Договору, дійшли взаємної згоди, що гонорар адвоката за представництво інтересів клієнта у справі №920/1191/20 в Північному апеляційному господарському суді становить 7 000,00 грн.

Між Клієнтом та Адвокатом складений та підписаний Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16.08.2021 на загальну суму 7 000,00 грн, також, адвокатом надано суду детальний опис виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно долученого опису та Акту адвокатом надано третій особі послуги на суму 7 000,00 грн, а саме:

- ознайомлення з документами, наданими Терещенко В.О., складання та направлення процесуальних документів (в т.ч. виготовлення копій документів), зокрема, відзиву на апеляційну скаргу - 5 годин, 5 000,00 грн, виходячи із вартості 1 години роботи адвоката 1 000,00 грн.

- підготовка до участі та участь адвоката у судових засіданнях суду апеляційної інстанції - 2 000,00 грн за одне засідання.

Також на підтвердження здійснення оплати за надані Адвокатом послуги правничої допомоги до відзиву на апеляційну скаргу долучена квитанція до прибуткового касового ордеру №14 від 16.08.2021 на суму 7 000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що вищенаведені докази у своїй сукупності є достатніми та підтверджують факт понесення третьою особою судових витрат на правничу допомогу у справі на стадії апеляційного провадження на зазначену ним загальну суму 7 000,00 грн.

Позивачем, натомість, подано до суду апеляційної інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн.

У вказаному клопотанні позивач наголошує на тому, що як обсяг документів, отриманих адвокатом Самохіним А.М. від його клієнта Терещенка В.О., так і обсяг документів, складених та виготовлених адвокатом, не є значними. Відповідно, опрацювання отриманих від Терещенка В.О. документів, складання відзиву на апеляційну скаргу і виготовлення копій документів, долучених до нього, не вимагали витрат часу адвоката Самохіна А.М. в обсязі 5 годин.

Вказані доводи позивача критично оцінюються колегією суддів, оскільки останні ґрунтуються виключно на припущеннях позивача щодо обсягу досліджених адвокатом третьої особи при підготовці відзиву на апеляційну скаргу документів.

Судом при цьому взято до уваги правовий висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, згідно якого адвокат, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Колегія суддів, враховуючи рівень складності справи та обсяг доказів, наявний у матеріалах справи, що підлягали вивченню та аналізу, явку представника третьої особи у судові засідання, здійснивши оцінку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, дійшла висновку, що третьою особою надано належні докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі у розмірі 7 000,00 грн, що, на переконання колегії суддів, є розумним розміром витрат третьої особи на послуги адвоката в даній справі.

Враховуючи, що апеляційна скарга позивача у даній справі залишається без задоволення, понесені третьою особою витрати на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 7 000,00 грн у відповідності до частини 13 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 126, 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, частиною 4 статті 277, статтями 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Господарського суду Сумської області від 23.06.2021 у справі №920/1191/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 23.06.2021 у справі №920/1191/20 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови.

Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, буд. 58, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду Сумської області відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №920/1191/20 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.11.2021 після виходу судді Іоннікової І.А. з відпустки.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова