УХВАЛА

м. Київ

21.10.2021Справа № 910/23066/15

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Диметра Фінанс"

за участю зацікавленої особи приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна

Дмитра Валентиновича

про заміну стягувача

у справі № 910/23066/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк;

2) Національного банку України;

про стягнення 544 708 750, 44 грн.

За участю представників сторін:

від заявника: Ільченко Р.О.;

від боржника: Бондар О.О.

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" про стягнення 544 708 750,44 грн., з яких: 281 520 886,41 грн. заборгованості за кредитом, 37 253 311,81 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 193 224 675,60 грн. заборгованості за відсотками, 25 569 183,10 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 4 234 382,65 грн. 3 % річних від суми простроченого кредиту, 2 906 310,87 грн. 3 % річних від суми прострочених відсотків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2017, повний текст підписаний 08.09.2017, у справі № 910/23066/15 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 10; код ЄДРПРОУ 19256618) на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; адреса для листування: 01014, м. Київ, бул. Дружби Народів, 38; ) 281 520 886 грн. 41 коп. заборгованості за кредитом, 37 253 311 грн. 81 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 193 224 675 грн. 60 коп. заборгованості за відсотками, 25 569 183 грн. 10 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 4 234 382 грн. 65 коп. 3 % річних від суми простроченого кредиту, 2 906 310 грн. 87 коп. 3% річних від суми прострочених відсотків, 160 776 грн. судового збору за розгляд апеляційних скарг, 175 392 грн. судового збору за розгляд касаційних скарг.

09.10.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 видано відповідний наказ.

03.09.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Диметра Фінанс" надійшла заява про заміну стягувача правонаступником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Диметра Фінанс" про заміну стягувача у виконавчому провадженні її правонаступником у справі №910/23066/15 призначено на 16.09.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 розгляд заяви відкладено на 21.10.2021.

08.10.2021 на адресу суду від боржника надійшли заперечення на заяву щодо заміни стягувача.

Присутній у судовому засіданні 21.10.2021 представник заявника повністю підтримав подану заяву з підстав у ній наведених.

Представник боржника заперечив проти задоволення заяви, посилаючись на те, що збіг строк примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017.

Інші учасники справи правом на участь у судовому засіданні 21.10.2021 не скористались.

За приписами ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Диметра Фінанс" про заміну стягувача у виконавчому провадженні її правонаступником з доданими до неї документами, а також заслухавши пояснення учасників справи, суд відзначає слідуюче.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2017, повний текст підписаний 08.09.2017, у справі № 910/23066/15 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 10; код ЄДРПРОУ 19256618) на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; адреса для листування: 01014, м. Київ, бул. Дружби Народів, 38; ) 281 520 886 грн. 41 коп. заборгованості за кредитом, 37 253 311 грн. 81 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 193 224 675 грн. 60 коп. заборгованості за відсотками, 25 569 183 грн. 10 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 4 234 382 грн. 65 коп. 3 % річних від суми простроченого кредиту, 2 906 310 грн. 87 коп. 3% річних від суми прострочених відсотків, 160 776 грн. судового збору за розгляд апеляційних скарг, 175 392 грн. судового збору за розгляд касаційних скарг.

09.10.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 видано відповідний наказ.

31.01.2020 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Оферта" було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2138/К/1, за умовами п. 1 якого банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, договорами, контрактами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору, а новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти в сумі та у порядку, визначених Договором.

Відповідно до п. 2 Договору про відступлення прав вимоги новий кредитор в день його укладення, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачу предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до Договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надано банку відповідно до умов основних договорів.

У Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги - "Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами", серед іншого визначено, що новий кредитор набув право вимоги до ТОВ "Ранфорт Лтд" за Кредитним договором № РО 01.007/09 від 22.10.2009 з усіма додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін та доповнень до Договору, на підставі яких, зокрема, було заявлено позовні вимоги у даній справі. Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Оферта" права вимоги за Кредитним договором № РО 01.007/09 від 22.10.2009 з усіма додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін та доповнень до Договору, а отже вибуло із правовідносин за вказаними договорами.

Правомірність набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Оферта" права вимоги до ТОВ "Ранфорт Лтд" за Кредитним договором № РО 01.007/09 від 22.10.2009 з усіма додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін та доповнень до Договору було встановлено постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020, якою здійснено процесуальне правонаступництво позивача, Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, на його правонаступника, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Оферта".

Постановою Верховного Суду від 27.04.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 у справі № 910/23066/15 залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Оферта» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монтале» було укладено Договір про відступлення права вимоги та майнових прав, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігуном А.І. та зареєстровано в реєстрі за №11612, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора до позичальників, поручителів, іпотекодавців та заставодавців, зазначених у Додатках №1,2,3 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)), договорами поруки, договорами іпотеки та застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстру у Додатках №1,2,3 до цього Договору.

У Додатку 2 до Договору про відступлення прав вимоги від 23.10.2020, серед іншого визначено, що новий кредитор набув право вимоги до ТОВ «Ранфорт Лтд» за кредитним договором № РО 01.007/09 від 22.10.2009 з усіма додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін та доповнень до Договору, на підставі яких, зокрема, було заявлено позовні вимоги у даній справі.

31.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монтале» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вельвічія» було укладено Договір про відступлення права вимоги та майнових прав, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігуном А.І. та зареєстровано в реєстрі 4318 відповідно до умов цього договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги та майнові права Первісного кредитора до позичальників, поручителів, іпотекодавців, зазначених у Додатках №1,2,3 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) договорами поруки, договорами іпотеки та застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатках №1,2,3 до цього Договору.

Також, у Додатку 1 до Договору від 31.03.2021 було визначено, що новий кредитор набув право вимоги до ТОВ «Ранфорт Лтд» за кредитним договором № РО 01.007/09 від 22.10.2009 з усіма додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін та доповнень до Договору, на підставі яких, зокрема, було заявлено позовні вимоги у даній справі.

10.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вельвічія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Диметра Фінанс», було укладено Договір про відступлення права вимоги та майнових прав, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігуном А.І. та зареєстровано в реєстрі за №7929 відповідно до умов котрого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги та майнові права Первісного кредитора до позичальників, поручителів, іпотекодавців та заставодавців, зазначених у Додатках №1,2,3 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)), договорами поруки, договорами іпотеки та застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатках №1,2,3 до цього Договору.

Відповідно до п.2.2. до Договору від 10.06.2021 визначено, що разом з правом вимоги виконання зобов`язань та майновими правами, що передаються за цим Договором, до Нового кредитора у повному обсязі переходить усі права за договорами, що забезпечують виконання зобов`язань за Основними зобов`язаннями, що зазначені в Додатках №1,№2,№3 до цього Договору.

Відповідно до п.3.1. Договору від 10.06.2021 в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, Первісний кредитор передав (відступив) на користь Нового кредитора, а Новий кредитор набув у права вимоги та майнові права Первісного кредитора, що входить в Пул активів, а також визначені в додатках №1,2,3 до цього Договору.

Згідно зі п.3.2. Договору від 10.06.2021, в результаті укладення даного Договору Новий кредитора набуває всі права, що належать Первісному кредитору, що входить в Пул активів (право вимоги за кредитними договорами та договорами, що їх забезпечують (договорами іпотеки, застави, поруки тощо)), окрім права вимоги, визначених в п.3.2. цього Договору.

Умовами п.3.3. Договору від 10.06.2021 визначено, що перехід прав від Первісного кредитора до Нового кредитора за цим Договором відбувається в момент його підписання. З дати укладення цього Договору Новий Кредитор вправі самостійно розпоряджатись Правом Вимоги та майновими правами на власний розсуд без згоди Первісного Кредитора.

Отже, зі змісту норм Цивільного кодексу випливає, що за загальним правилом, будь-яке зобов`язальне право вимоги може бути відступлене кредитором іншій особі; недопустимість відступлення права вимоги в силу сутності зобов`язання або через пряму заборону закону є винятком.

Обмеження щодо заміни кредитора у зобов`язанні може бути встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України). Зазвичай такі обмеження спрямовані на усунення ризиків, пов`язаних із переходом прав вимоги до іншої особи, яка не є стороною за первісним договором.

Цивільний кодекс встановлює загальне правило про принципову можливість переходу права кредитора від однієї особи до іншої як в порядку загального (універсального) правонаступництва, так і в порядку правонаступництва в окремому правовідношенні (сингулярного правонаступництва). В ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України ці види правонаступництва розглядаються як самостійні підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Отже, заміна кредитора у зобов`язанні є родовим поняттям щодо передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

При цьому слід брати до уваги те, що в Цивільного кодексі України термін "зобов`язання" вживається в різних значеннях і не збігається змістовно з поняттям "договір".

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Дозволяючи заміну сторони (як універсальне, так і сингулярне правонаступництво) на стадії виконавчого провадження у встановленому порядку, законодавець визнає, що вона як така не суперечить публічним інтересам у сфері судочинства та приватним інтересам сторін.

Правова оцінка законності відступлення права вимоги на стадії виконання судового рішення про стягнення грошей має ґрунтуватися на тому, що: будь-які ризики для боржника, пов`язані із відступленням права вимоги за грошовим зобов`язанням та стягненням відповідних сум як санкцій за його порушення, відсутні, оскільки вимога є безспірною в силу рішення суду, що набрало законної сили; обмеження права кредитора на вільне розпорядження своїм безспірним правом вимоги в статусі стягувача у публічно-правових відносинах виконавчого провадження не відповідає вимогам справедливості, розумності та добросовісності, які в зобов`язальному праві відіграють першорядне значення, що прямо випливає зі змісту ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Воля боржника за грошовим зобов`язанням на стадії застосування до нього заходів примусового виконання (наприклад, у вигляді арешту, примусового стягнення належних боржникові грошових сум та їх зарахування державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби) не має будь-якого юридичного значення. В ситуації, коли відбувається фактичне виконання обов`язку боржника у примусовому порядку, боржник не має і не може мати суб`єктивного права або інтересу щодо грошових сум, присуджених для сплати на користь кредитора. У випадку, коли судовим рішенням підтверджено наявність боргу і державною виконавчою службою здійснюються відповідні дії, кредитор наділяється правом використати публічно-правовий інститут (виконавче провадження) для реального відновлення його порушеного права. Оскільки на стадії примусового виконання судового рішення до боржника застосовуються заходи юридичної відповідальності, отже, навіть теоретично волевиявлення (згода) боржника щодо переходу прав кредитора у грошовому зобов`язанні до іншої особи (якщо це і передбачено умовами договору) не може вплинути на виконання судового рішення на користь нового стягувача (цесіонарія).

Таким чином, беручи до уваги, що у Цивільному кодексу України закріплено загальне правило про те, що зобов`язальне право вимоги як самостійна майнова цінність може вільно передаватися кредитором іншій особі. Будь-яке майнове право (право вимоги) може бути відступленим, якщо законом не встановлено відповідну заборону, або якщо воно не має нерозривного зв`язку із особою кредитора. Обмеження щодо заміни кредитора у зобов`язанні (у вигляді згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні) може бути встановлено договором з метою усунення ризиків, пов`язаних із переходом прав вимоги до іншої особи, яка не є стороною за первісним договором. Право вимоги за грошовим зобов`язанням є в принципі оборотоздатним, не має нерозривного зв`язку із особою кредитора, і його відступлення іншій особі не підпадає під заборону, встановлену ст. 515 Цивільного кодексу України, а саме у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю Договірні обмеження щодо відступлення права вимоги за грошовим зобов`язанням мають розглядатися з точки зору справедливості, розумності та добросовісності як загальних засад цивільного законодавства (ст. 3 Цивільного кодексу України) та конкретних обставин справи.

Оскільки, правочин про відступлення права вимоги відповідає вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України, у судовому порядку недійсним не визнавався, суд доходить висновку про наявність підстав для заміни сторони по справі та стягувача з виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Таким чином, з огляду на положення норм цивільного законодавства та враховуючи приписи ст. 52, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Диметра Фінанс" обґрунтована та підлягає задоволенню.

Водночас, судом не приймаються до уваги заперечення боржника, оскільки ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строк у три роки застосовується для пред`явлення виконавчого документа до виконання. При цьому, у п.1 ч. 4 ст. 12 вказаного Закону передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відтак, твердження боржника щодо збігу строку примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/23066/15, на виконання якого був виданий наказ від 09.10.2017, не відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Диметра Фінанс" про заміну стягувача у виконавчому провадженні її правонаступником задовольнити.

2. Замінити стягувача у виконавчому провадженні №60432267, відкритому на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.10.2017 у справі №910/23066/15, з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (м. Київ, вул. Щорса, буд 36-Б; ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Диметра Фінанс» (м. Київ, вул. Мала Житомирська 10, нежиле приміщення 60, літера «А»; ).

3. Згідно ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 02.11.2021.

Суддя А.І. Привалов