Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/463/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції Карпатського округу,

до відповідача: Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго"

про стягнення шкоди в сумі 8 037 192 грн 30 коп.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 -,

від відповідача: представник не з`явився,

встановив: Державна екологічна інспекція Карпатського округу звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про відшкодування шкоди, заподіяної наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря в сумі 8037192 грн 30 коп.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

26.05.2021 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 14.07.2021, яке суд відкладав на 26.07.2021, 02.09.2021 та 21.09.2021.

01.07.2021 відповідач подав відзив на позов вх.№10081, який суд прийняв до розгляду.

12.07.2021 позивач подав відповідь на відзив вх.№10734/21, яку суд прийняв до розгляду.

23.07.2021 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив вх.№11536/21, які суд приєднав до розгляду. Також 23.07.2021 відповідач подав клопотання про проведення інженерно-економічної експертизи вх.№12227/21.

02.08.2021 позивач подав заперечення на клопотання про проведення інженерно-економічної експертизи вх.№120088/21.

Суд, розглянувши клопотання відповідача та заперечення позивача, відмовив у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з"ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, вказаною нормою Господарського процесуального кодексу України передбачено право, а не обов`язок суду, щодо призначення судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення, у випадку потреби спеціальних знань, якими не володіє суд та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення.

Суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом.

Клопотання представника відповідача про призначення експертизи не містить обґрунтованого мотивування необхідності встановлення розміру шкоди саме експертом та неможливості суду за наявності всіх складових формули, яка передбачена Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, самостійно перевірити розрахунок шкоди зроблений позивачем, призначення якої зумовить зупинення провадження у справі.

27.08.2021 відповідач подав клопотання про надання доказів вх.№13298/21, яке суд приєднав до матеріалів справи.

20.09.2021 позивач подав додаткові пояснення та заперечення щодо долучених доказів вх.№14551/21 та 07.10.2021 клопотання про долучення доказів вх.№15724/21, які суд керуючись ч.1 ст.119 та ч.8 ст.80 ГПК України прийняв до розгляду.

21.09.2021 суд постановив підготовче провадження у справі закрити; розгляд справи по суті призначити на 06.10.2021, яке відклав на 18.10.2021.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, причин нез"явлення суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до п.1 ч.3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, а також беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 18.10.2021 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позов мотивовано тим, що під час здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням природоохоронного законодавства, проведеного в період 04.02.2020 - 17.02.2020 на ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" виявлено порушення вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, що полягає у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу. Зазначив, що в діях відповідача наявний склад господарського правопорушення у вигляді завдання шкоди державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

У відповіді на відзив вказав, що у розрахунках розмірів відшкодування збитків є посилання як на довідку ДМП "ІФТКЕ" так і на акт позапланового заходу, який підписаний директором підприємства без жодних зауважень чи заперечень. Розрахунок шкоди, заподіяної відповідачем навколишньому природному середовищу, здійснений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства. Обґрунтовані позовні вимоги статтями 1166,1172 Цивільного кодексу України, статями 153,222,224 Господарського кодексу України, статтями 10,11,33,34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", статтями 12, 20-2, 38,40,47,68,69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Заперечення відповідача.

Відповідач проти позову заперечив та зазначив, що застосування норм Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28 квітня 2020 року № 277 до правовідносин, які виникли в лютому 2020 року є порушенням норм ч. 1 ст. 58 Конституції України (закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи); розрахунок розміру збитків, що належать до відшкодування, проведений на підставі довідки про години роботи котелень в період оформлення (відсутності) дозволів на викиди забруднюючих речовин, яка підписана особою що не мала права підписувати документи підприємства. Подав контррозрахунок розміру відшкодування шкоди.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Предметом спору є матеріально-правова вимога про відшкодування шкоди, завданої лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства.

В період з 04 до 17 лютого 2020 року, на підставі наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 30 січня 2020 року №55 та направлення на проведення планового заходу від 30 січня 2020 року №65, Державна екологічна інспекція Карпатського округу провела плановий захід державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державним міським підприємством "Івано-Франківськтеплокомуненерго".

В ході здійснення такого заходу встановила порушення ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" вимог природоохоронного законодавства, зокрема, підприємством здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу на викиди, а саме: котельня по вул. Симоненка,3 в м. Івано-Франківську дозвіл на викиди забруднюючих речовин №-27 від 13.01.2014 року закінчився 13.01.2019 року.

Під час здійснення державного нагляду (контролю) спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції Карпатського округу проведено контроль викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел викидів вищезгаданих котелень.

Згідно з протоколом вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел, проведених за результатами відбору проб та досліджень, вимірювань вмісту забруднюючих речовин ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" від 11 лютого 2020 року №04-20, Державна екологічна інспекція Карпатського округу зафіксувала викиди азоту оксиду (в перерахунку на діоксид азоту).

20.02.2020 за результатами перевірки Державна екологічна інспекція Карпатського округу склала акт №35, в якому відображені виявлені порушення.

Також, 20.02. 2020 Державна екологічна інспекція Карпатського округу, на усунення вищевказаних порушень, зафіксованих в акті №35 від 20.02.2020, винесла припис №65, відповідно до якого зобов"язала відповідача отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела та здійснювати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за наявності відповідного дозволу.

В період з 23 до 30 червня 2020 року, на підставі наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу №240 від 22 червня 2020 року та направлення на проведення позапланового заходу №223 від 22 червня 2020 року, з метою перевірки виконання відповідачем вимог припису №65 від 20 лютого 2020 року, Інспекція провела позапланову перевірку ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго".

За результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) Державна екологічна інспекція Карпатського округу склала акт №223 від 30 червня 2020 року та встановила, що ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" отримало дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами: на котельню, що знаходиться по вул. Симоненка,3 в м. Івано-Франківську дозвіл №-2 від 17 березня 2020 року з терміном дії до 17 березня 2030 року.

Як вбачається із Акта від 30 червня 2020 року №223, який підписаний без жодних зауважень чи заперечень директором ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" в період відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, котельня по вул. Симоненка,3 працювала в режимі наднормативного викиду 5517 год.

Згідно з розрахунками державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу від 20 липня 2020 року розмір шкоди, заподіяної в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" котельні по вул. Симоненка,3 , м.Івано-Франківськ становить 8037192 грн 30 коп.

Розрахунок розмірів відшкодування збитків здійснений з використанням Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 28 квітня 2020 року №277 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2020 року за №414/34697.

Відповідно до п.4.1 вказаної Методики розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на дату виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1, 2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховується за формулою:

З = mі х 1,1П х Аі х Кт х Кзі, де

З розмір збитків, грн;

mі маса наднормативного викиду i-тої забруднюючої речовини, т;

1,1П розмір мінімальної заробітної плати (П) на дату виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т;

Aі безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини;

Кт коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості;

Кзі коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною.

Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

Пунктом 1.2 Методики передбачено, що остання встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами здійснених юридичними особами незалежно від форми власності та господарювання, фізичними особами підприємцями, а також юридичними особами нерезидентами.

16.07.2020 Державна екологічна інспекція Карпатського округу звернулася до ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" з претензією №28/20, про добровільне відшкодування збитків державі, заподіяних в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Однак, відповідач вимог претензії не виконав, у зв`язку з чим Державна екологічна інспекція Карпатського округу звернулась до суду про стягнення з Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" 8037192 грн 30 коп. шкоди, заподіяної наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач факт порушення ним вимог природоохоронного законодавства та здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (котельні) без відповідного дозволу не заперечує.

Однак, заперечив:

- застосування до спірних правовідносин положень Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 28 квітня 2020 року №277 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2020 року за №414/34697, оскільки така Методика не діяла на час вчинення правопорушень та проведення планової перевірки;

- час роботи джерела викиду та вказав, кількість годин роботи - 3325 год;

- мінімальну заробітну плату, зазначивши розмір 4173 грн. 00 коп. У підсумку, розмір шкоди на думку відповідача, становить 4279834 грн 90 коп.

В підтвердження годин роботи котельні подав довідку - Інформацію про роботу теплогенеруючого обладнання на вул.Симоненка,3 в період з 14.01.2019 по 16.03.2020 без номера та дати, підписану виконавчим директором відповідача.

Суд оцінивши вказану довідку звертає увагу відповідача на те, вона не є належним та достовірним доказом в розумінні статей 76,78 ГПК України, оскільки без наявності первинних документів не може підтверджувати вказану в контррозрахунку кількість годин.

Щодо розміру мінімальної заробітної плати, суд зазначає, що відповідно до ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено у 2020 році мінімальну заробітну плату- у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні.

Щодо заперечення відповідача, що вказана Методика не була чинною станом на час вчинення правопорушення та здійснення планової перевірки, суд звертає увагу, що така Методика була чинною на час здійснення позапланової перевірки (акт Державної екологічної інспекції Карпатського округу №223 від 30 червня 2020 року) та на час здійснення державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Розрахунків розмірів відшкодування збитків (15 липня 2020 року), відтак, позивач, при здійсненні розрахунків шкоди, правильно керувався положеннями чинної Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 28 квітня 2020 року №277 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2020 року за №414/34697.

Крім того, суд встановив, що п.4.1 та формула Методики, затвердженої наказом від 28 квітня 2020 року №277, за якими позивач розрахував збитки, є аналогічними п.4.1 та формулі Методики, затвердженої наказом від 10 грудня 2008 року №639, яка діяла на час вчинення відповідачем правопорушення.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

У абзаці 8 ч.1 ст.1 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря" наведено визначення: норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду.

Статтею 7 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря" визначено, що нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.

Для діючих і тих, що проектуються, окремих типів обладнання і споруд залежно від часу розроблення та введення у дію, наявності наукових і технічних розробок, економічної доцільності встановлюються: - норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела; - технологічні нормативи допустимих викидів забруднюючих речовин або їх суміші, які визначаються у місці їх виходу з устаткування.

До технологічних нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин належать: - поточні технологічні нормативи - для діючих окремих типів обладнання, споруд на рівні підприємств з найкращою існуючою технологією виробництва аналогічних за потужністю технологічних процесів; - перспективні технологічні нормативи для нових і таких, що проектуються, будуються або модернізуються, окремих типів обладнання, споруд з урахуванням досягнень на рівні передових вітчизняних і світових технологій та обладнання.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно з ч.1 ст.33 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні у перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, несуть відповідальність згідно із законом.

Підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо (ч.1 ст.10 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря").

Відповідно до ст.ст.68, 69 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка заподіяла шкоду. Для відшкодування заподіяної шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи, вина заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Висновок.

Факт здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом без дозволу на викиди таких речовин підтверджується матеріалами справи. У діях відповідача наявні всі елементи складу правопорушення, зокрема: протиправна поведінка полягає у здійсненні самовільних викидів забруднюючих речовин; наявна сама шкода, яка правомірно розрахована позивачем; причинний зв"язок, що виражений у заподіянні зазначеної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача; вина виражена у здійсненні викидів за відсутності дозвільних документів.

Судові витрати

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір в сумі 120557 грн 88 коп., що підтверджується платіжним дорученням №311 від 20 травня 2021 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір в сумі 120557 грн 88 коп., суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення шкоди в сумі 8037192 грн 30 коп. задовольнити.

Стягнути з Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго", вул. Б. Хмельницького, буд. 59-А, м. Івано-Франківськ,76009 (код 03346058) на користь держави шкоду в сумі 8037192 (вісім мільйонів тридцять сім тисяч сто дев"яносто дві ) грн 30 коп., яку перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовища Івано-Франківської ТГ на р/р UA0009612, отримувач: ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./24062100, , Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.).

Стягнути з Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго", вул. Б. Хмельницького, буд. 59-А, м. Івано-Франківськ,76009 (код 03346058) на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу, вул. Сахарова, буд. 23-А, м. Івано-Франківськ, 76014 (, р/р: UA 0095363 в ДКСУ м.Київ) 120557 (сто двадцять тисяч п"ятсот п"ятдесят сім) грн 88 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.10.2021

Суддя Т.В. Максимів