ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 року м.Дніпро Справа № 904/3208/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.,

секретар Манчік О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. (повний текст складено 10.06.2021р., суддя - Петренко І.В., м. Дніпро)

у справі № 904/3208/21

за позовом Приватної фірми "ТВ-Сплав", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 272 825,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. позовні вимоги задоволено, стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Приватної фірми "ТВ-Сплав" 242 857,19 грн. основної заборгованості, 10 539,34 грн. 3 % річних та 19 428,57 грн. інфляційних втрат, 4 092,38 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що факт поставки позивачем товару є підтвердженим. Відповідач не надав доказів оплати товару в сумі 242 857,19, а також не спростував доводи позивача належними доказами. Перевіривши розрахунки трьох процентів річних та інфляційних втрат суд визнав їх арифметично та методологічно правильними, а вимоги обґрунтованими.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що АТ "Дніпроважмаш" не приймало участі в судовому засідання по розгляду даної справи, у зв`язку з об`єктивною неможливістю участі представника в судовому засіданні. Таким чином, Господарським судом Дніпропетровської області порушено вимоги ст. 7, 29, 42 ГПК України, в частині забезпечення однієї із основних засад судочинства, а саме рівності прав сторін перед законом і судом та можливості реалізації своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому процесі. Недослідження всіх обставин справи, ненадання їм належної оцінки, на думку апелянта, призвело до винесення неправильного та необ`єктивного рішення

Вказані порушення норм процесуального права призвели до винесення неправильного рішення у справі.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Приватна фірма "ТВ-Сплав" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що АТ "Дніпроважмаш" в апеляційній скарзі не спростовує та не заперечує, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце засідання, а також не стверджує що він повідомляв суд про причини своєї неявки в судове засідання від 10.06.2021 в даній справі. Відповідач в апеляційній скарзі не роз`яснив в чому полягала об`єктивна неможливість участі його представника в судовому засіданні. Таким чином, господарським судом не порушені норми процесуального права, на які посилається АТ "Дніпроважмаш", а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення. В порушення п. 5 ч. 2 ст. 258 ГПК України, відповідач не зазначив, які обставини справи не були досліджені судом та яким із них не надана належна оцінка.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2021р. для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецова І.Л. (доповідач), судді Кощеєв І.М., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2021р. (головуючий суддя - Кузнецова І.Л., судді - Кощеєв І.М., Чус О.В.) відкрито апеляційне провадження у справі; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 19.08.2021р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 17.08.2021р., у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду на підставі рішення ВРП № 1791/0/15-21 від 05.08.2021р., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/3208/21, за результатом якого для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Мороз В.Ф.

Розпорядженням керівника апарату суду від 19.08.2021р., у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Верхогляд Т.А., для прийняття справи до свого провадження призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі № 904/3208/21, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю Вечірка І.О. (доповідач), суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021 року прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/3208/21. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 25.10.2021р.

20.10.2021 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання ПФ «ТВ-Сплав» вих. №277 від 18.10.2021 року про проведення судового засідання, призначеного на 25.10.2021 за відсутності представників позивача.

Відповідач свого представника в засідання суду не направив.

Враховуючи наведене, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представників сторін у даній справі.

25.10.2021 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Між позивачем (постачальником) та відповідачем (покупцем) укладено договір №34/77 від 23.05.2017 (далі - договір).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання укладеного договору позивачем передано відповідачу товар загальною вартістю 323215,63грн. Факт передачі товару підтверджується видатковими накладними, що підписані та скріплені печатками сторін, а саме:

· №603 від 31.07.2017 на суму 83 292,48 грн.;

· №604 від 31.07.2017 на суму 50 715,12 грн.;

· №644 від 07.08.2017 на суму 47 273,54 грн.;

· №646 від 07.08.2017 на суму 4 699,20 грн.;

· №727 від 31.08.2017 на суму 15 770,45 грн.;

· №762 від 12.09.2017 на суму 21 001,32 грн.;

· №864 від 13.10.2017 на суму 77 478,84 грн.;

· №944 від 25.10.2018 на суму 17 699,64 грн.;

· №957 від 31.10.2018 на суму 5 285,04 грн.

Відповідач отриману від позивача продукцію оплатив частково, внаслідок чого заборгованість відповідача становить 242857,19грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- три проценти річних за загальний період прострочення з 19.09.2019 по 28.02.2021 на загальну суму 10539,34грн.;

- інфляційні втрати за загальний період прострочення з 19.09.2019 по 28.02.2021 на загальну суму 19428,57грн.

Не виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача до господарського суду.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1,2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до приписів статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «ТВ-Сплав» та ПАТ "Дніпроважмаш" укладено договір, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частинами 1,2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ст. 193 ГПК України).

Пунктом 3.1. Договору №34177 від 23.05.20217р. встановлено, що покупець сплачує попередню оплату в сумі 100% вартості замовленої продукції протягом 5-ти банківських днів з моменту виставлення рахунку, якщо інші умови не вказуються в специфікації.

За взаємною згодою сторін допускається інший порядок розрахунків, не заборонених законодавством України. (п. 3.3. Договору).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, товар оплатив частково, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 242 857,19 грн.

Відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами сплату заборгованості за договором, а отже суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з АТ "Дніпроважмаш" 242 857,19 грн. основного боргу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У кредитора згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України виникає право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.04.2020 р. у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) дійшла висновку, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови).

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат на суму 19 428, 57 грн. та 3% річних на суму 10 539, 34 грн., що містяться в матеріалах справи апеляційний господарський суд встановив, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що вони є арифметично вірними, а нараховані суми підлягають стягненню з відповідача.

Щодо доводів апелянта про те, що АТ «Дніпроважмаш» не приймало участі в судовому засіданні, за результатами якого було винесене оскаржуване рішення, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення, що міститься в матеріалах справи, підтверджується факт отримання представником АТ "Дніпроважмаш" 07.05.2021 року ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2021, якою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 10.06.2021 року. (т. 2, а.с. 13).

Таким чином, АТ "Дніпроважмаш" вважається повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідач не був позбавлений права повідомити суд про причини неявки повноважного представника у судове засідання 10.06.2021 року, шляхом подання до суду відповідного клопотання.

Таким чином, суд першої інстанції, скориставшись наданим йому правом, передбаченим п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, розглянув справу №904/3208/21 та проголосив оскаржуване рішення у судовому засіданні без представників сторін у справі.

За таких обставин, враховуючи доведеність позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягненню з відповідача суми основного боргу в розмірі 242 857,19 грн., 19 428,57 грн. інфляційних втрат, 10 539,34 грн. - 3% річних.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021 р. у справі № 904/3208/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 28.10.2021

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Л. А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз