ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2021 р. Справа№ 911/1856/21 (911/2244/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.08.2021

у справі № 911/1856/21 (911/2244/21) (суддя С.Ю. Наріжний)

за заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову до подання позовної заяви

до осіб, які в подальшому набудуть статусу учасників справи

відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

та відповідача 2: приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1856/21

за заявою боржника ОСОБА_1

про неплатоспроможність

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 20.10.2021

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.06.2021 відкрито провадження у справі № 911/1856/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів Боржника; керуючим реструктуризацією Боржника призначено арбітражного керуючого Сердюк М.М.

На даний час провадження у справі перебуває на стадії попереднього засідання.

02.08.2021 до Господарського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., РНОНМ 00;

- заборони ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а також третім особам, органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., РНОНМ 00;

- заборони ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» () користуватись та розпоряджатись трикімнатною квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., РНОНМ 00.

В обґрунтування поданої заяви Заявник зазначав, що він є власником спірного об`єкту нерухомості та вказана квартира перебуває в іпотеці ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

02.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65660208 з виконання виконавчого листа № 761/39306/16-ц від 17.03.2021, стягувачем за яким є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», зокрема щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

В подальшому Заявнику стало відомо, що приватним виконавцем передано на реалізацію до ДП «Сетам» спірний предмет іпотеки, належний Боржнику.

23.06.2021 було розміщено публікацію про продаж предмета іпотеки та визначено дату проведення електронних торгів 23.07.2021.

Електронні торги з продажу предмета іпотеки (лот № 484849) не відбулись у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що ДП «Сетам» сформовано протокол № 547560 від 23.07.2021.

У зв`язку з тим, що торги не відбулись стягувач (іпотекодержатель) вирішив скористатися своїм правом залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною електронних торгів шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, отже приватним виконавцем на підставі протоколу проведення електронних торгів № 547560 від 23.07.2021, сформованого ДП «Сетам» за результатом електронних торгів, що не відбулись, складено акт про реалізацію предмета іпотеки № 65660208/21-1 від 26.07.2021.

Заявник вважає, що проведені електронні торги відбулись з порушенням норм чинного законодавства, оскільки предмет іпотеки реалізовано за початковою ціною електронних торгів шляхом заліку забезпечених вимог в рахунок ціни майна відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» всупереч наявності відкритої справи про банкрутство фізичної особи - ОСОБА_1 .

Таким чином, Заявник має намір звернутись до суду з позовом про визнання прилюдних (електронних) торгів з продажу предмета іпотеки (лот № 484849), протоколу їх проведення, акту про реалізацію предмета іпотеки № 65660208/21-1 від 26.07.2021 недійсними, у зв`язку з чим Заявник вважав наявними підстави для забезпечення позову, оскільки обрані Заявником заходи забезпечення позову забезпечать у майбутньому ефективну реалізацію права вимоги до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та/або до третіх осіб щодо повернення майна Боржника, набутого з порушенням закону.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.08.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено. Накладено арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., РНОНМ 00. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», а також третім особам, органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., РНОНМ 00. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» користуватись та розпоряджатись трикімнатною квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., РНОНМ 00.

Ключовими мотивами ухвали є:

- заявником наведені обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може порушити його права та унеможливити ефективний захист;

- вжитті судом заходи не є вкрай обтяжливим для ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та сприятимуть запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, та в разі задоволення позову забезпечить реальну можливість виконання рішення суду і ефективний захист права заявника, щодо якого Заявник має намір подати позов.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 03.08.2021 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ключовим аргументом скарги є:

- висновок суду щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду ґрунтується лише на припущеннях заявника.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Поляков Б.М. - головуючий, судді Доманська М.Л., Верховець А.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.08.2021 у справі №911/1856/21 (911/2244/21), розгляд справи на 20.10.2021.

Розпорядженням керівника апарату від 18.10.2021 у зв`язку з перебуванням судді Доманської М.Л., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2021 для розгляду справи №911/1856/21 (911/2244/21) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Верховець А.А., Пантелієнко В.О. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною іншим особам, зокрема, вчиняти дії, щодо предмета спору.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. Отже заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі.

Як вбачається з матеріалів оскарження та встановлено судом першої інстанції, що спірний об`єкт нерухомості - квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 98,20 кв.м., житлова площа 54,80 кв.м., РНОНМ 00, належить Боржнику ОСОБА_1 , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

В той же час, як вбачається з протоколу № 547560, проведення електронних торгів від 23.07.2021, сформованого ДП «Сетам» про те, що торги не відбулись, а також постанови приватного виконавця Іванова А.В. від 27.07.2021 про зняття арешту зі спірного майна у ВП № 65660208, стягувач (іпотекодержатель) вирішив скористатися своїм правом залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною електронних торгів шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна; приватним виконавцем на підставі протоколу проведення електронних торгів № 547560 від 23.07.2021 складено акт про реалізацію предмета іпотеки № 65660208/21-1 від 26.07.2021.

Місцевий господарський суд, задовольняючи заяву про забезпечення позову, з посиланням на приписи статей 136, 137 ГПК України мотивував своє рішення тим, що у разі здійснення державної реєстрації права власності ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на спірний об`єкт нерухомого майна, будуть відсутні будь-які механізми, які унеможливлюватимуть вчинення вказаною особою дій, спрямованих на відчуження спірної квартири на користь третіх осіб.

На переконання колегії суддів, потенційна ймовірність здійснення державної реєстрації права власності ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на спірний об`єкт нерухомості та подальше відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб може в значній мірі ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду та ефективний захист прав Заявника, у разі задоволення майбутнього позову на користь Заявника, адже відсутність заборони відчуження спірного об`єкту нерухомості та здійснення реєстраційних дій щодо нього, може призвести до постійної зміни власників спірної квартири, що в решті істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав Заявника в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Разом із тим, заборона відчуження спірного об`єкту нерухомості та здійснення реєстраційних дій щодо нього, є співмірним із позовними вимогами, про намір заявлення яких зазначає Заявник, а обраний Заявником вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке є іпотекодержателем спірного нерухомого майна.

Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку, що заява про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно, встановлення заборони ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а також третім особам, органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно спірного об`єкту нерухомості, підлягає задоволенню, оскільки Заявником наведені обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може порушити його права та унеможливити ефективний захист права Заявника, а вжитті судом заходи не є вкрай обтяжливим для ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та сприятимуть запобіганню порушення прав Заявника на час вирішення спору в суді, та в разі задоволення позову забезпечить реальну можливість виконання рішення суду і ефективний захист права Заявника, щодо якого Заявник має намір подати позов.

Доводи наведенні скаржником в апеляційній скарзі, що висновок суду щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду ґрунтується лише на припущеннях заявника спростовуються наведеним вище.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні, прийнятому у справі «Проніна проти України» зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.08.2021 у справі № 911/1856/21 (911/2244/21) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 03.08.2021 у справі № 911/1856/21 (911/2244/21) залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржникa.

4. Справу №911/1856/21 (911/2244/21) повернути до Господарського суду Київської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді В.О. Пантелієнко

А.А. Верховець