ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/4314/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 (суддя Підченко Ю. О.)

і постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 (головуючий суддя Іоннікова І. А., судді Михальська Ю. Б., Тарасенко К. В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шаркон ЛТД" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабеан ЛТД"

про забезпечення позову

у справі № 910/4314/21

за позовом 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Шаркон ЛТД" і 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабеан ЛТД"

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Шаркон ЛТД" (далі - позивач-1, ТОВ "Шаркон ЛТД") і Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабеан ЛТД" (далі - позивач-2, ТОВ "Лабеан ЛТД") звернулися до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, МЮУ) про визнання протиправним та скасування наказу МЮУ від 02.12.2020 № 4188/5 "Про задоволення скарги" (далі - наказ № 4188/5, спірний наказ).

2. Позовні вимоги аргументовано тим, що під час розгляду скарги Благодійного фонду Володимира Безим`яного (далі - Благодійний фонд) від 09.07.2020 МЮУ порушено норми Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", положення Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, норми іншого законодавства України, в редакції, яка діяла на момент розгляду скарги, у зв`язку з чим спірний наказ підлягає скасуванню.

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

3. До місцевого господарського суду від позивачів надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу № 4188/5 до моменту прийняття рішення по справі за позовом до МЮУ про визнання протиправним та скасування спірного наказу;

- заборони МЮУ вчиняти будь-які дії по внесенню змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо записів про право власності на нерухоме майно - будівлі та споруди ринку, розташовані за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, 22, які були внесені до реєстру на підставі рішення від 30.06.2020 за № 52891861, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком Віктором Петровичем, та рішень від 31.08.2020 за №№ 53826408, 53830614, 53830892, 53831097, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталією Володимирівною, до часу прийняття рішення по суті спору за позовом до МЮУ про визнання протиправним та скасування спірного наказу.

4. В обґрунтування вказаної заяви позивачі послалися, зокрема, на те, що за відсутності у Державному реєстрі речових прав реєстраційних записів про право власності на майно позивачі не зможуть вчиняти щодо такого майна будь-яких дій, а тому по суті належним чином володіти та розпоряджатися цим майном і у повній мірі реалізовувати всі правомочності передбачені титулом права власності. У той же час, саме по собі звернення із позовом про скасування наказу № 4188/5 до суду ніяким чином не призводить до того, що МЮУ зупиняє дію цього наказу до вирішення справи по суті, оскільки спірний наказ є діючим до моменту доки суд не визнає його протиправним і не скасує та тільки після набрання рішенням суду законної сили.

Короткий зміст судових рішень

5. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2021, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021, заяву ТОВ "Шаркон ЛТД" і ТОВ "Лабеан ЛТД" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову зазначені позивачами у заяві про забезпечення позову.

6. Суди дослідивши наведені заявниками обставини та докази в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, дійшли висновку, що виконання спірного наказу під час розгляду справи істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися з позовом до суду, виходячи з того, що предметом спору між сторонами є вимога про скасування наказу № 4188/5.

7. При цьому, суди вказали, що позивачі належними та допустимими доказами обґрунтували причини звернення із заявою про забезпечення позову, а вказані заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті; в даному випадку заходи забезпечення позову є співмірними з предметом позову, адекватними та обґрунтованими, і вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії спірного наказу не може свідчити про вирішення спору сторін по суті; у випадку відмови у позові такі заходи не будуть перешкоджати виконанню спірного наказу.

8. Вказаних висновків суди дійшли, у тому числі, з урахуванням позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 11.11.2020 у справі №910/13709/19.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

9. Відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу і постанову, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Шаркон ЛТД" і ТОВ "Лабеан ЛТД" про вжиття заходів забезпечення позову.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

10. У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами приписів частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), вказує про те, що спірний наказ є актом індивідуальної дії, при оскарженні якого застосування заходів забезпечення позову є недоцільним.

11. Також скаржник посилається на неврахування судами висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справах № 826/13306/18, № 910/9855/20, № 826/9263/17, № 640/6000/19.

Позиція інших учасників справи

12. Позивачі не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів скаржника і висновків судів попередніх інстанцій

13. Відповідно до частин 1, 2 статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

14. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

15. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

16. За приписами частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

17. Згідно з частиною 4 статті 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

18. Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

19. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

20. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина 11 статті 137 ГПК України).

21. З матеріалів вбачається, що предметом позову є вимога немайнового характеру про визнання протиправним та скасувати наказ № 4188/5.

22. Так, наказом № 4188/5 скаргу Благодійного фонду від 09.07.2020 задоволено частково:

- скасовано рішення від 30.06.2020 № 52891861, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком Віктором Петровичем;

- скасовано рішення від 31.08.2020 №№ 53826408, 53830614, 53830892, 53831097, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталією Володимирівною;

- анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Криворучку Віктору Петровичу;

- тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталії Володимирівні строком на 3 (три) місяці;

- у іншій частині вимог відмовлено;

- виконання пунктів 2-3 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству;

- виконання пунктів 4-5 наказу покладено на державне підприємство "Національні інформаційні системи".

23. Задовольняючи заяву про забезпечення позову, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановив пов`язаність заходів забезпечення позову з його предметом, ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивачів у разі задоволення позову та невжиття відповідних заходів забезпечення позову, та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення відповідної заяви позивачів.

24. З оскаржуваних судових рішень не вбачається, що суди надавали оцінку спірному наказу на предмет його відповідності вимогам чинного законодавства, а виходили лише зі співмірності заходів із предметом позову, адекватності та обґрунтованості заходів забезпечення позову, а тому Суд відхиляє як необґрунтовані посилання відповідача на вирішення судами справи без її розгляду по суті заявлених вимог під час розгляду заяви про забезпечення позову.

25. Місцевий господарський суд виходив з того, що також не було спростовано судом апеляційної інстанції, що внаслідок виконання спірного наказу відповідачем буде вчинено дії, які у свою чергу призведуть до видалення із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів, із яких вбачається реєстрація за позивачами права власності на належне їм нерухоме майно - будівлі та споруди ринку, розташовані за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, 22.

26. Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду щодо застосування приписів ст.ст. 136, 137 ГПК України у подібних правовідносинах, викладеній у постанові від 11.11.2020 у справі №910/13709/19. Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від цієї позиції.

27. Щодо посилань відповідача на постанову Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 826/13306/18, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Велта" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування припису, то необхідно зазначити, що у цій справі, на відміну від справи, яка переглядається, надавалась оцінка припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 05.07.2018 № 30/4275-К, складеного на підставі акту перевірки № 30/4275-К від 04.07.2018 за результатами проведення планової перевірки ТОВ ВКФ "Велта" відповідно до річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, затвердженого наказом Державної служби геології та надр України від 28.11.2017 № 523 та наказу Державної служби геології та надр України від 08.06.2018 № 207 "Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у липні 2018 року", а не наказу МЮУ.

28. Щодо посилань відповідача на постанови Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 826/9263/17, від 09.10.2019 у справі № 640/6000/19, то необхідно зазначити, що у цих справах, на відміну від справи, яка переглядається, надавалась оцінка наказам МЮУ про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за позовами самих приватних нотаріусів, з точки зору дотримання ними вимог чинного законодавства під час здійснення їх професійної діяльності, у той час як справа, яка переглядається, стосується майнових прав позивачів на належне їм нерухоме майно.

29. Стосовно посилань відповідача на постанову Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 910/9855/20, за позовом ОСОБА_1 до МЮУ про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, то висновки суду касаційної інстанції стосовно відсутності підстав для забезпечення позову в частині зупинення дії наказу МЮУ та зупинення відповідних реєстраційних записів, які були вчинені на підставі наказу, по-перше, стосуються корпоративних правовідносин, пов`язаних з частками у статутному капіталі товариства, а, по-друге, стосуються обставин за яких доводи, якими позивач обґрунтував свої вимоги щодо вжиття заходів забезпечення позову є аналогічними тим, що зазначені ним у позові та їх перевірка судом фактично призвела до вирішення цього спору по суті (про що прямо зазначено у постанові від 13.01.2021 у наведеній справі), що, в свою чергу, не було встановлено у справі, яка переглядається.

30. Таким чином, висновки у справах № 826/13306/18, № 910/9855/20, № 826/9263/17, № 640/6000/19 і справі, що переглядається, зроблені судами з урахуванням різних фактичних обставин, які формують зміст правовідносин, що свідчить про те, що правовідносини у цих справах не є подібними.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. Відповідно до частини 3 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

32. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

33. Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не спростував висновків судів про наявність підстав для задоволення заяви позивачів про забезпечення позу та не довів порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

34. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Розподіл судових витрат

35. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 і ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі № 910/4314/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил