СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Харків Справа № 905/903/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя Лакіза В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Артемсіль", м. Соледар, Донецька область, (вх.№2256 Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2021р. у справі №905/903/21 (суддя Аксьонова К.В., ухвалене в м. Харків, час ухвалення судового рішення - не зазначено, дата складення повного тексту - 02.07.2021р.)

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро, Дніпропетровська область

до відповідача: Державного підприємства "Артемсіль", м. Соледар, Донецька область

про стягнення штрафу у розмірі 23635,00грн,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021р. Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Артемсіль" про стягнення штрафу у розмірі 23635,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було неправильно зазначено адресу одержувача вантажу в накладній №53096640 від 16.02.2021, що зафіксовано актом загальної форми №206 від 19.02.2021р., внаслідок чого позивачем нараховано штраф у розмірі 23635,00грн.

У відзиві на позовну заяву поданому до господарського суду Донецької області відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог зазначаючи про здійснення механічної помилки при зазначенні адреси вантажоодержувача в залізничній накладній №53096640 від 16.02.2021р. Також, відповідач звертав увагу на оперативність виправлення неточностей в залізничній накладній (отримали телеграму з повідомленням залізниці 19.02.2021р. о 14:00год, відповіли 19.02.2021р. о 16:40год.), а отже механічна помилка не призвела до будь-яких витрат залізницею на обслуговування вагону. Крім того, відповідач просив суд зменшити заявлений до стягнення штраф до однієї провізної плати, оскільки станом на теперішній час перебуває в скрутному фінансовому становищі.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.07.2021р. у справі №905/903/21 позов задоволено; стягнуто з Державного підприємства "Артемсіль" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф у розмірі 23635,00грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00грн.

Відповідні висновки місцевого господарського суду мотивовані тим, що неправильне зазначення відправником адреси одержувача вантажу в залізничній накладній №53096640 від 16.02.2021р., засвідчено актом загальної форми №206 від 19.02.2021р., складеним на станції призначення Кам`янське Придніпровської залізниці, який в силу приписів статей 118, 122 Статуту залізниць України є підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним адреси одержувача.

Крім того, господарським судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу, з огляду на те, що посилання останнього на стратегічну та соціальну значимість Державного підприємства "Артемсіль", здійснення діяльності відповідача в зоні проведення Операції об`єднаних сил не є обставинами, які в силу наведених положень законодавства України можуть слугувати безумовною підставою для зменшення судом розміру штрафу.

Більш того, відсутність доказів понесення реальних збитків позивачем внаслідок порушення відповідачем вимог Статуту залізниць України також не може бути підставою для зменшення штрафу, оскільки штраф стягується за сам факт допущення порушення, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки, чи ні.

Державне підприємство "Артемсіль" з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2021р. у справі №905/903/21 та змінити рішення в частині задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до 1 провізної плати, а саме зменшити розмір штрафу до 4727,00грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та відмови в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Зокрема, апелянт зазначає, що позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом не було доведено ані настання, ані обґрунтовану можливість настання будь-яких негативних наслідків під вчиненого відповідачем порушення.

Відсутність можливості зменшення розміру штрафу, передбаченого законодавством, га його стягнення без врахування судом конкретних обставин справи, зокрема, характеру вчиненого порушення, негативних наслідків, втому числі і можливих, та співмірності між вчиненим порушенням та такими наслідками, може призвести до ситуації копі за різні по характеру та наслідкам порушення судом може бути стягнений один і той саме розмір штрафу, що, в свою чергу, не сприятиме виконанню завдання господарського судочинства щодо справедливого вирішення справи судом.

За наведених обставин, з огляду на те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин та не могло створювати небезпеку на залізничному транспорті, апелянт просить суд задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до 1 провізної плати.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2021р. залишено апеляційну скаргу Державного підприємства "Артемсіль" на рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2021р. у справі №905/903/21 без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом не надано суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі; апелянтом при зверненні з відповідною апеляційною скаргою не було порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення; не надано доказів на підтвердження направлення копії апеляційної скарги позивачу.

05.08.2021р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору (вх.№9010).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2021р., у зв`язку із відпусткою судді Мартюхіної Н.О., для розгляду справи №905/903/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., cуддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.08.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Артемсіль" на рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2021р. у справі №905/903/21; встановлено сторонам у справі строк до 09.09.2021р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання; вирішено розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Артемсіль" на рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2021р. у справі №905/903/21 розпочати з 09.08.2021р. без повідомлення учасників справи.

25.08.2021р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№9751), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства "Артемсіль", рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2021р. у справі №905/903/21 залишити без змін.

Таким чином, вказана апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи, зважаючи на приписи частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 16.02.2021р. за залізничною накладною №53096640 (т.1 а.с.4) Державним підприємством "Артемсіль" (надалі - вантажовідправник) зі станції відправлення Сіль Донецької залізниці було відвантажено на станцію призначення Каменське Придніпровської залізниці на адресу ТОВ "Домінанта - ЮСБ" (надалі - вантажоодержувач) сіль технічну (сіль кам`яну) у залізничному вагоні №60364247 в кількості 70000кг. Масу вантажу визначено відправником на вагонних вагах, заводський номер 260.

При оформлені залізничної накладної №53096640 на вагонну відправку представником відправника в графі 4 "Одержувач" зазначено: ТОВ "Донінанта-ЮСБ" 69067, м. Запоріжжя, вул. Тенісна, б.12, кв.29.

19.02.2021р. по прибуттю вагонної відправки за накладною №53096640 на станцію призначення Кам`янське Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, зазначена відправником у накладній №53096640 не відповідає адресі одержувача вантажу ТОВ "Домінанта-ЮСБ".

19.02.2021р. о 14:00год. станцією призначення Кам`янське Придніпровської залізниці на станцію відправлення Сіль Донецької залізниці було направлено телеграму №03 щодо невірної адреси вантажоодержувача та її уточнення (т.1 а.с.6).

Згідно телеграми станції Сіль Донецької залізниці № 8 від 19.02.2021р. (т.1 а.с.7), відправленої на підставі листа ДП "Артемсіль" № 25/204 від 19.02.2021р. (т.1 а.с.8), на станції призначення Кам`янське Придніпровської залізниці у накладній №53096640 було зроблено виправлення адреси одержувача на вірну: з 69067, м. Запоріжжя, вул. Тенісна, б.12, кв.29 на 01042, м. Київ, вул. І. Брановицького, 3, оф.12.

Неправильне зазначення відправником адреси одержувача вантажу в залізничній накладній №53096640 від 16.02.2021р. було засвідчено актом загальної форми №206 від 19.02.2021р., складеним на станції призначення Кам`янське Придніпровської залізниці, в якому зазначено про невірно вказану адресу одержувача у зв`язку із чим відправнику ДП "Артемсіль" було нараховано штраф у розмірі 23635,00грн. (т.1 а.с.5).

Посилаючись на вказані вище обставини щодо неправильного зазначення в накладній адреси одержувача вантажу та на приписи статей 118, 122, 129 Статуту залізниць України, 17.05.2021р. Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Артемсіль" про стягнення штрафу у розмірі 23635,00грн. (т.1 а.с.1-23).

Рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2021р. у даній справі позов задоволено, з підстав викладених вище (т.1 а.с.44-49).

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2021р. у справі №905/903/21 виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги Державного підприємства "Артемсіль", які зводяться до незгоди апелянта із судовим рішенням в частині відмови у зменшенні штрафу а саме: в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Відповідна правова позиція узгоджується, зокрема, із висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду викладеними у постанові від 07.11.2018р. у справі №913/64/18.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафу відповідач посилався на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015р. № 83 Державне підприємство "Артемсіль" включено в перелік підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, отже підприємство має важливе значення для України, забезпечує зайнятість частини населення Донецької області та забезпечує надходження до місцевого бюджету значної суми коштів, проте, протягом останніх семи років виробничі потужності підприємства знаходяться на території проведення Операції об`єднаних сил поруч із лінією розмежування.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" місто Соледар відноситься до переліку населених пунктів на території яких здійснювалась антитерористична операція, що значним чином відобразилось на роботі підприємства в цілому та значно вплинуло на чистий прибуток підприємства та відповідно і на перерахування податків і зборів до бюджету.

Крім того, протягом тривалого часу найбільш рентабельною була реалізація солі на території Російської Федерації, проте, у зв`язку із напруженими відносинами з РФ з 2014року відбулось зниження закупівель української солі, а з 01.11.2016р. введена повна заборона на ввезення продукції ДП "Артемсіль" до Російської Федерації, яка діє і по теперішній час.

Результатом вказаних обставин є недоотримання підприємством близько 1314492 тис.грн. доходу (розрахунок прогнозованих втрат в 2021р. наслідок проведення Операції об`єднаних сил та введення санкцій з боку РФ додано до вказаного клопотання).

За наведених обставин відповідач зазначав, що на теперішній час підприємство знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому становищі, у зв`язку з чим просить зменшити розмір штрафу до 1 (однієї) провізної плати в сумі 4727,00грн.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що відповідачем не було надано доказів того, що проведення Операції об`єднаних сил на території Донецької області та пов`язані із цим несприятливі наслідки обумовлюють неможливість відповідача здійснювати господарську діяльність, мають ознаки надзвичайності чи невідворотності для виконання обов`язку за укладеним правочином, перебувають у причинному зв`язку із правильністю заповнення відомостей у накладній, у межах даних спірних правовідносин.

Щодо доказів на підтвердження фінансового стану відповідача.

Як вбачається зі змісту клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, останній обґрунтовує тяжкий фінансовий стан знаходженням підприємства на території проведення Операції об`єднаних сил та введення санкцій з боку Російської Федерації, на підтвердження чого було додано лише розрахунок прогнозованих втрат в 2021році (т.1 а.с.31).

Судова колегія зазначає, що відповідно до приписів статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Разом з тим, актуальної бухгалтерської документації з повними даними ведення господарської діяльності, а також, в тому числі, на підтвердження скрутного фінансового становища, збитковості підприємства, суттєвого перевищення суми дебіторської заборгованості перед кредиторською заборгованістю тощо відповідачем до матеріалів справи надано не було.

Крім того, судова колегія зазначає, що норми Статуту залізниць України є спеціальними у сфері залізничних перевезень, не суперечать положенням Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України і підлягають першочерговому застосуванню.

Штраф за неправильно зазначені у накладній маси, кількості місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, і можливості його зменшення Статутом не передбачено.

В даному випадку санкція не є договірною, а виникає із зазначених положень Статуту залізниць України, якими чітко визначено розмір штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2018р. у справі №906/434/17, від 20.03.2018р. у справі №925/1025/17 та від 05.02.2019р. у справі №914/2339/17.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За таких обставин, враховуючи межі перегляду рішення місцевого господарського суду, визначені частиною 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства "Артемсіль" не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2021р. у справі №905/903/21 з урахуванням меж його перегляду, визначених частиною 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, слід залишити без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Артемсіль" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2021р. у справі №905/903/21 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2021р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза