Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2021Справа № 910/1199/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Окуджаві Г. Л., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зертек"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про внесення змін до договору

за участю представників:

від позивача:Соколова В. Д.
від відповідача:Лапій А. В.
В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду м. Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Зертек" (далі - ТОВ "Зертек", позивач) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця", відповідач) про внесення змін до договору, припинення дії умов додатку.

У обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з підстав та в порядку, передбаченими договором № 8201193 від 18.03.2020 р., він направив на адресу АТ "Українська залізниця" інформаційне повідомлення про припинення дії додаткових умов до вказаного договору, а саме - додатку 1-8 "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника". Проте, АТ "Українська залізниця" не погоджується з припиненням додаткових умов додатка 1-8 та реалізує подальші відносини з ТОВ "Зертек" в межах цього додатку.

У позові ТОВ "Зертек" просило внести зміни до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8201193 від 18.03.2020 р., а також припинити дію умов додатка 1-8 "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника" до договору № 8201193 від 18.03.2020.

До відкриття провадження у справі ТОВ "Зертек" подало заяву про зміну предмету позову, у якій просило суд визнати припиненою з 29.01.2021 р. дію умов додатка 1-8 "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника" до укладеного між ТОВ "Зертек" та АТ "Українська залізниця" договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8201193 від 18.03.2020 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 р. за вказаними позовними вимогами було відкрите провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Також ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 р. була розглянута заява ТОВ "Зертек" про забезпечення позову, у задоволенні якої судом було відмовлено з підстав, викладених у цій ухвалі.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав суду відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що ТОВ "Зертек" діяло на власний ризик, здійснюючи замовлення на перевезення за узгодженими сторонами строками та обсягами у вагонах перевізника. При цьому позивач усвідомлював, що тариф за користування вагонами перевізника в процесі надання послуги з перевезення вантажів визначається на увесь строк дії послуги у розмірі, встановленому перевізником, у тому числі додатком 1-8 "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника". Також відповідач вказав, що додаток 1-8 "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника" є невід`ємною частиною договору № 8201193 від 18.03.2020 р., умови якого передбачають певний порядок для його припинення, які позивачем не були дотримані, тому підстав для припинення дії додатку 1-8 "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника" до договору немає.

Зазначений відзив відповідач подав із порушенням строку, визначеного законом, просив прийняти його до розгляду та поновити йому пропущений процесуальний строк для його подання. Розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання є обґрунтованим.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч. 1, 2 ст. 114 ГПК України).

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі від 11.03.2021 р. відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву - не менше 15-ти днів з дня вручення цієї ухвали. При цьому з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 371 вбачається, що вищевказана ухвала суду була отримана відповідачем - 16.03.2021 р., а відзив був поданий відповідачем 13.04.2021 р., тобто з пропуском визначеного законом строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку для подачі відзиву, АТ "Українська залізниця" зазначило, що термін дії в Україні карантину, спричиненого коронавірусом "COVID-19", було продовжено, при цьому на підприємстві відповідача встановлено неповний робочий тиждень для працівників АТ "Українська залізниця". Вказані обставини потягли обмеження організаційних та виробничих дій по веденню документообігу АТ "Українська залізниця" щодо реєстрації та передачі процесуальних документів представникам відповідача та відповідно підготовку ними відповідних документів до суду по судових справах, зокрема, по даній - відзиву.

Суд, перевіривши зазначені доводи, прийшов до висновку, що причини пропуску відповідачем строку подачі відзиву є поважними, а тому поновив АТ "Українська залізниця" відповідний процесуальний строк.

У підготовчому засіданні представник позивача подав ще декілька заяв про зміну предмета позову, однак, вказані заяви не були прийняті судом до розгляду з підстав, зазначених в ухвалі від 31.05.2021 р. про повернення заяви про зміну предмета позову від 26.05.2021 р., та у протокольній ухвалі, постановленій у судовому засіданні 10.06.2021 р., оскільки заява позивача від 08.06.2021 р. передбачала одночасну зміну предмета та підстав позову.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті позову, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.03.2020 р. між ТОВ "Зертек" (замовник) та АТ "Українська залізниця" (перевізник) шляхом приєднання до публічного договору був укладений договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом шляхом приєднання до умов публічного договору на підставі заяви про приєднання № 8201193. Предметом даного договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги, відповідно до Правил перевезення вантажів, Статуту залізниць України, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.1951 р. зі змінами та доповненнями.

Згідно з п. 2.1.1 договору замовник зобов`язується надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів (далі - система планування перевезень) з проставленням ознаки, що містить умови надання послуг за наявності.

21.07.2020 р. АТ "Українська залізниця" запропонувала нову редакцію договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, якою відповідно до додатку 1-8 передбачалось надання замовникам послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника, незалежно від зниження чи підвіщення базової ставки плати за використання власних вагонів перевізника (як роз`яснив відповідач: замовники здійснюють замовлення на перевезення за принципом - чим більший період перевезення за замовленням, тим нижча ставка плати за користання вагонами).

Додаток 1-8 є невід`ємною частиною договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (п. 13).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним договором є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Отже, судом встановлено, що сторони уклали публічний договір перевезення.

Згідно з частиною 1 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 5 статті 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як свідчать матеріали справи, 25.08.2020 р. та 27.08.2020 р. ТОВ "Зертек" надало залізниці замовлення № УЗ-39995211/2020-00010 та № 39995211/2020-00009 на отримання послуги з перевезення вантажу за узгодженими додатком 1-8 строками та обсягами, відповідно до яких позивач просив надати йому для перевезення 290 вагонів строком на 12 місяців, а також 193 зерновоза щомісячно. У цих ж замовленнях погодило плату за використання вагону перевізника (АТ "Українська залізниця") у сумі 584,00 грн. При цьому, на момент подання позивачем вказаних замовлень стандартна ставка плати за використання вагону (зерновозу перевізника) становила 1 136,00 грн на добу без ПДВ.

Проте, встановлено, що 04.09.2020 р. на офіційному сайті АТ "Укрзалізниця" була оприлюднена нова редакція договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом із оновленими (зміненими) ставками плати, коефіцієнтами та умовними платежами за використання власних вагонів перевізника (додаток № 1-2 до договору), яким було введено поетапне зниження базової загальної ставки за використання вагону-зерновозу перевізника за наступним графіком: з 05.09.2020 року - 800,00 грн. за одиницю без ПДВ, з 05.10.2020 року - 900,00 грн. за одиницю без ПДВ та з 05.11.2020 року - 1000,00 грн. за одиницю, без ПДВ.

Крім того, 19.10.2020 р. відбулась повторна зміна базової загальної ставки за користування вагоном-зерновозом перевізника, а саме - з 20.10.2020 року по 18.11.2020 року вона становила 650,00 грн./доба без ПДВ, а з 19.11.2020 року по 31.12.2020 року - 1000 грн./доба без ПДВ.

Враховуючи таку зміну тарифних ставок залізницею, 16.12.2020 р. ТОВ "Зертек" звернулось до відповідача з повідомленням про припинення дії додатку 1-8 до договору перевезення № 8201193 від 18.03.2020 р. на підставі п. 12.4 цього договору.

У відповідь на вказане повідомлення, АТ "Укрзалізниця" листом № ЦТЛ-19/2041 від 23.12.2020 р. повідомило замовника, що відмова від замовлення з перевезення можлива не пізніше, ніж за три робочі дні до дати скасування замовлення, зі сплатою неустойки за увесь невиконаний строк та обсяг перевезень, зазначений у замовленні.

19.01.2020 р. ТОВ "Зертек" повторно, посилаючись на зміну відповідачем в односторонньому порядку умов договору в частині встановлення нових загальних тарифів за використання вагонів, що є більш вигідними для останнього, направило на адресу АТ "Українська залізниця" повідомлення про припинення дії додаткових умов 1-8 на підставі п. 12.4 договору перевезення, у відповідь на що перевізник листом від 05.02.2021 р. відмовив з тих же підстав, що і у листі залізниці від 23.12.2020 р.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ "Зертек" просить суд визнати припиненою з 29.01.2021 р. дію умов додатка 1-8 до укладеного між ТОВ "Зертек" та АТ "Українська залізниця" договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8201193 від 18.03.2020 р. на підставі ст. 188 ГК України, ст. 653 ЦК України, п. 12.4 договору перевезення.

Загальні норми, якими регулюються відносини суб`єктів господарювання щодо розірвання (припинення) договорів, визначені главою 53 Цивільного кодексу України. Якщо сторони не можуть дійти згоди щодо розірвання (припинення) договору, вони мають право передати спір на вирішення суду. Під час розірвання (припинення) або зміни договору у такий спосіб потрібно обов`язково дотримуватися вимог, передбачених ст. 651, 652 ЦК України, статті 188 ГК України.

За загальним правилом (ст. 188 ГК України) зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Як вже встановлено судом, 18.03.2020 р. між сторонами був укладений публічний договір приєднання - договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - загальний договір). Волевиявлення щодо його укладення в порядку ст. 634 ЦК України було викладено позивачем у заяві про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Невід`ємною частиною цього договору в редакції, що була оприлюднена 21.07.2020 р. (введена в дію з 21.08.2020 р.), є, зокрема, додаток 1-8 "Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника", згідно з п. 2.1 якого перевізник надає замовнику послуги з перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника.

При цьому, у п. 2.2 вказаного додатку 1-8 до договору сторони домовились, що у випадку надання такої послуги, до відповідних відносин застосовуватимуться спеціальні умови цього додатку до договору, які матимуть пріоритет над умовами договору. Умови договору, не визначені цим додатком до договору, застосовуватимуться в частині, що не суперечить цьому додатку до договору.

Відповідно до п. 12.2 загального договору цей договір або його окремі умови щодо певних послуг припиняються за згодою сторін, за ініціативою однієї зі сторін, а також з підстав, визначених законодавством.

Згідно з п. 12.4 загального договору дію додаткових умов до договору може бути припинено в односторонньому порядку шляхом направлення однією стороною іншій стороні повідомлення про їх припинення. У такому випадку дія відповідного додатку вважається припиненою через 10 днів з дня направлення відповідного інформаційного повідомлення стороною, що ініціювала припинення.

Додатком 2-9, що є невід`ємною частиною договору перевезення, сторонами погоджено повідомлення замовника про припинення окремих умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, яке визначає два випадки припинення окремих (додаткових) умов договору, а саме - надання послуг за малодіяльною вантажною станцією навантаження/вивантаження із зазначенням станції надання послуг, а також накопичення вагонів перевізника та/або замовника на місцях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами (на станції призначення).

У той же час, встановлено, що ТОВ "Зертек", направляючи залізниці повідомлення від 16.12.2020 р. та від 19.01.2020 р. про припинення дії додатку 1-8 "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника", посилався на зміну відповідачем умов договору в частині встановлення нових (зменшених) тарифів базової ставки плати за користання вагонами залізниці, що не є підставами, визначеними договором, для припинення окремих (додаткових) умов договору, зокрема, додатку 1-8.

За приписами частин 2, 3 ст. 634 ЦК України договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналась, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Відповідно до ст. 42, 44 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема самостійного формування підприємцем програми діяльності, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17, а також у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 910/2376/18.

Як було встановлено судом, 25.08.2020 р. та 27.08.2020 р. ТОВ "Зертек" замовило у залізниці послуги з перевезення вантажу за узгодженими додатком 1-8 строками та обсягами. Отже, позивач на основі вільного волевиявлення та за власним вибором замовив у відповідача послуги перевезення вагонами залізниці за тарифами, визначеними у додатку 1-8 до договору.

При цьому матеріалами справи підтверджено, що залізниця протягом серпня - грудня 2020 р. надавала ТОВ "Зертек" послуги перевезення вантажу за тарифами, визначеними умовами додатку 1-8 до договору перевезення.

Також відповідно до п. 9.4 загального договору у разі, якщо замовник не згоден з внесеними перевізником змінами, він має право ініціювати внесення змін до договору в порядку, передбаченому п. 9.3 договору, або з власної ініціативи припинити дію договору у відносинах з ним. Замовлення та /або отримання послуг та/або їх оплата за договором засвідчує повну згоду замовника з договором та змінами до нього.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що позивач відповідно до пунктів 9.3, 9.4 договору ініціював внесення змін (доповнень) чи пропозицій до договору в частині додатку 1-8 (зокрема, зміни тарифів).

Згідно зі ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (ст. 86 ГПК України).

Суд, оцінивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позивач не довів суду його необізнаність із умовами додатку 1-8 договору "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника", натомість, судом встановлено, що замовник вільно та самостійно погодився на такі умови, внесення змін до цих умов не ініціював, хоча мав на це право.

Отже, підстав для визнання припиненими умов додатку 1-8 в порядку ст. 634 ЦК України також немає.

Окремо щодо строку, з якого позивач просить визнати припиненими дію умов додатку 1-8 "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника", суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Частину 4 статті 653 ЦК України слід розуміти так, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано обома сторонами до моменту розірвання договору, тобто якщо обидві сторони отримали зустрічне задоволення одна від одної. При цьому, якщо договором було передбачено інші зобов`язання сторін, наприклад щодо передання іншого майна, сплати коштів, чого не було виконано, то в разі розірвання договору такі зобов`язання припиняються на майбутнє. Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.09.2020 р. у справі № 916/667/18.

У позові ТОВ "Зертек" просить суд визнати припиненими дію умов додатку 1-8 "Умови надання послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника" з 29.01.2021 р.

Разом з тим, така вимога не відповідає приписам закону ( ст. 188 ГК України та ст. 653 ЦК України), оскільки за рішенням суду договір припиняється лише з дня набрання таким рішенням законної сили, тобто, на майбутнє.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для визнання припиненою з 29.01.2021 р. дію умов додатка 1-8 до укладеного між ТОВ "Зертек" та АТ "Українська залізниця" договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8201193 від 18.03.2020 р. немає, а тому у позові ТОВ "Зертек" належить відмовити.

Витрати позивача, які складаються зі сплати судового збору за подання позову та з оплати ТОВ "Зертек" послуг адвоката, згідно зі ст. 129 ГПК України, у разі відмови у позові, покладаються на позивача, у тому числі за заяву про забезпечення позову, у якій судом було відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Зертек" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про внесення змін до договору.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 11 жовтня 2021 року.

Повний текст рішення складене 25 жовтня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.