ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

13 жовтня 2021 року м.Тернопіль Справа № 921/48/21
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

за участю секретаря судового засідання Свергун О.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: заступника керівника Тернопільської окружної прокуратури, м.Тернопіль

в інтересах держави в особі

1) Західного офісу Держаудитслужби, м.Львів

2) Тернопільської районної державної адміністрації, м.Тернопіль

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м.Волноваха Донецької області

про стягнення 217454,00грн

за участю представників:

прокуратури: Вигонна І.В., заступник начальника відділу представництва інтересів держави в суді, довіреність №15-602вих21 від 21.01.2021;

позивача-1: Коваленко О.І., головний спеціаліст-юрисконсульт, довіреність №131313-18/7347-2020 від 21.01.2021,

позивача-2: не з`явився;

відповідача: Костенко В.В., адвокат, довіреність №б/н від 21.01.2021, в режимі відеоконференцзв`язку (відсутній під час проголошення вступної та резолютивної частин судового рішення).

В порядку ст.ст.8,222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування підготовчого засідання за допомогою технічних засобів.

Зміст позовних вимог.

Заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури, м.Тернопіль, звернувся 04.02.2021 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№55) до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, м.Львів та Зборівської районної державної адміністрації, м.Зборів Тернопільської області до Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації, м.Зборів Тернопільської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м.Волноваха Донецької області, про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 09.02.2018 до договору на постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018, укладеної між відповідачами та стягнення грошових коштів в розмірі 217454,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

-при укладанні відповідачами спірної додаткової угоди було порушено частину четверту статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме змінено ціну за одиницю товару у бік збільшення при відсутності відповідного коливання ціни такого товару на ринку, внаслідок чого безпідставно зменшено обсяги закупівлі, що є підставою для визнання цієї додаткової угоди недійсною відповідно до статей 203, 215 Цивільного кодексу України;

- оскільки відповідач-1 сплачував кошти за поставлений природний газ відповідно до ціни, вказаній у спірній додатковій угоді, тобто за збільшеною ціною, сплачені кошти у сумі 217454,00грн є надмірно сплаченими та підлягають стягненню на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України та статті 208 Господарського кодексу України;

- необхідність звернення прокурора з цим позовом зумовлена потребою захистити інтереси держави у зв`язку із нездійсненням відповідних повноважень органом Державної аудиторської служби України - Західним офісом Держаудитслужби, який держава наділила повноваженнями щодо реалізації державної політики у сфері державного фінансового контролю, зокрема при здійсненні державних закупівель (стаття 7 Закону України "Про публічні закупівлі", статті 5, 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Положення про Державну аудиторську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43).

У відповіді на відзив на позов відповідача-2 №2112ВИХ-21 від 10.03.2021 (вх.№2114 від 12.03.2021) прокуратурою наведено факти що вказують на безпідставність укладення спірного правочину; наведено судову практику у подібних правовідносинах, а також вказано на наявність підстав для здійснення представницьких повноважень органами прокуратури у спірних правовідносинах, з огляду на встановлення факту порушення інтересів держави, порушення закону у сфері публічних закупівель та враховуючи факт бездіяльності уповноваженого органу в сфері здійснення державного фінансового контролю на виявлені порушення.

Заперечуючи доводи відповідача-2, наведені у відзиві на позов, прокурором зазначено, що з 01.02.2018 природний газ для вказаних споживачів подешевшав до 10141,20грн з ПДВ, тобто на 1,05%, а з 01.03.2018 - до 8889,60грн з ПДВ (на 20,7%). При цьому, на сайті НКРЕКП (http://www.nerc.gov.ua) розміщені результати моніторингу функціонування ринку природного газу за І квартал 2018 року, згідно з якими ціни на природний газ для бюджетних установ та організацій на нерегульованому сегменті роздрібного ринку за 1 000м.куб. газу складали: в січні 2018 року - 8 951,00грн, лютому 2018 року - 8 732,00грн, березні 2018 року - 8424,00грн, тобто фактично зменшувалися.

Прокурор звертає увагу й на Акт ревізії фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації за період з 01.11.2015 по 31.08.2020, проведеної Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області, згідно з яким встановлено, що додаткова угода №1 від 09.02.2018 до договору постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018 укладена безпідставно за відсутності коливання цін на природний газ на ринку товарів. Укладення додаткової угоди № 1 призвело до оплати газу по ціні за одиницю товару, що більша, ніж передбачена умовами укладеного за результатами торгів договору, за період з 08.02.2018 по 15.04.2018 на загальну суму 217454,01грн.

02.08.2021 від прокуратури на адресу суду надійшло клопотання №15-645вих-21 від 30.07.2021 (вх.№6291 від 02.08.2021) про заміну сторони у справі - Тернопільської місцевої прокуратури (бульвар Т.Шевченка, 7, м. Тернопіль Тернопільської області) на її правонаступника - Тернопільську окружну прокуратуру (бульвар Т.Шевченка, 7, м. Тернопіль Тернопільської області), посилаючись на наказ Генерального прокурора №39 від 17.02.2021 «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур» та з урахуванням визначеної територіальної юрисдикції окружних прокуратур. У цьому ж клопотанні прокурор просив замінити Зборівську районну державну адміністрацію на Тернопільську районну державну адміністрацію (майдан Перемоги, 1, м. Тернопіль Тернопільської області, ), а також у зв`язку з припиненням юридичної особи виключити з числа відповідачів Відділ освіти Зборівської районної державної адміністрації.

02.08.2021 Тернопільською обласною прокуратурою подано заяву №15-646вих-21 від 30.07.2021 (вх.6290) про відмову від позовних вимог в частині вимог про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 09.02.2018, укладеної до договору на постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018 між Відділом освіти Зборівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС»; та відповідно просив суд закрити провадження у справі в цій частині вимог.

Заява обґрунтована з посиланням на правову позицію Об`єднаної Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, в якій зазначено, що у справах зазначеної категорії визнання додаткових угод до договору недійсними не є належним способом захисту прав, адже нікчемний правочин є недійсним в силу закону. Договори, укладені всупереч вимог п.2 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», є нікчемним в силу закону (ч.1 ст. 37 Закону про закупівлі), а відтак не потребують визнання їх недійсним в судовому порядку. З огляду на зазначене, прокуратурою використано право, передбачене ст.ст.42, 46 ГПК України на відмову від позову в частині позову про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 09.02.2018 до договору на постачання природного газу № 608(18)Б від 08.02.2018.

Позовні вимоги в частині стягнення коштів з ТОВ «АС» на користь Тернопільської районної державної адміністрації в розмірі 217454,00грн, сплачених за нікчемним правочином (додатковою угодою №1 від 09.02.2018) підтримав та просив задоволити.

При цьому, в уточнених обґрунтуваннях позову правовою підставою вимог про стягнення надмірно сплачених коштів визначив положення ч.1 ст.670 ЦК України, та вказав, що положення ст.1212 ЦК України застосуванню до цих правовідносин не підлягають.

У поданій заяві №15-825вих-21 від 11.10.2021 (вх.№8324) прокуратура також просила провернути з Державного бюджету 50% сплаченого за немайнову вимогу судового збору в розмірі 1135,00грн.

Підставу стягнення коштів з відповідача прокурором обґрунтовано тим, що оскільки оплату в сумі 217454,00грн ТОВ «АС» отримало за природний газ, який не був ним поставлений Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації, тому такі кошти повинні бути стягнуті з відповідача на підставі ч.1 ст.670 ЦК України.

Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області 11.03.2021 у поданих письмових поясненнях по суті позову без номеру від 10.03.2021 (вх.№2099), позовні вимоги прокуратури підтримує. Зазначено про проведення Управлінням згідно Плану заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на ІІ півріччя 2020 року, ревізії фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації, за результатами якої виявлено факт укладення спірної додаткової угоди №1 від 09.02.2018, якою збільшено ціну на постачання природного газу за укладеним договором №608(18)Б від 08.02.2018, чим порушено пункт 2 частини 4 статті 36 Закону №922-VIII (в редакції до 19.04.2020). За поясненнями Управління наявні у Відділі освіти Зборівської РДА документи, котрі стали підставою для укладення додаткової угоди №1 від 09.02.2018, а саме: листи ТОВ «АС», експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати, прейскуранти цін, тощо не підтверджують факту коливання ціни природного газу на ринку в сторону збільшення; інших документів, які б слугували підставою для внесення змін до договору в частині ціни природного газу для ревізії не надано; безпідставне укладення додаткової угоди призвело до оплати природного газу по ціні за одиницю товару, що є більшою, ніж передбачено умовами укладеного договору за результатами торгів за період з 08.02.2018 по 15.04.218 на загальну суму 217454,01грн.

За результатами проведеної ревізії аудиторською службою направлено обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; проінформовано про виявлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель Тернопільську обласну прокуратуру, Зборівську районну державну адміністрацію, Управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації, Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

Відділ освіти Зборівської районної державної адміністрації не скористався своїм правом на подання відзиву на позов чи інших заяв по суті позову; представник Відділу у підготовчі засідання не з`явився; про розгляд даної справи судом повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення №056 від 15.02.2021 про вручення ухвали від 09.02.2021 про відкриття провадження у справі, №663 від 24.02.2021 про вручення ухвали від 19.02.2021. В подальшому, відділенням поштового зв`язку поштові відправлення, якими на адресу Відділу направлялися ухвали суду від 01.03.2021, 04.03.2021, 23.03.2021, повернуто не врученими адресату по причині «адресат відсутній за вказаною адресою» (довідки форми №20 долучено до справи).

Зборівська районна державна адміністрація явку представника в підготовче засідання не забезпечила жодного разу, будь яких клопотань в порядку господарського процесуального законодавства Адміністрацією не заявила. Про розгляд даної справи адміністрацію повідомлено належним чином шляхом надіслання рекомендованого повідомлення №998 від 15.02.2021 про вручення ухвали суду від 09.02.2021 про відкриття провадження у справі; в подальшому судова поштова кореспонденція, що направлялася Зборівській РДА за місцезнаходженням, першим відділенням поштового зв`язку м.Зборова повернута не врученою по причині «адресат відсутній за вказаною адресою» (довідки за формою №20 від 24.02.2021, 04.03.2021, 12.03.2021, 26.03.2021).

Тернопільська районна державна адміністрація (правонаступник прав та обов`язків Зборівської районної державної адміністрації) своїм правом на подання пояснень по суті позову не скористалася. Представник РДА в судові засідання жодного разу не з`явився; про розгляд справи РДА повідомлено належним чином, про що свідчать наявні у справі рекомендовані повідомлення про вручення судової кореспонденції.

Заперечення відповідача щодо позову.

24.02.2021 (згідно накладної на поштове відправлення №742) Товариством з обмеженою відповідальністю «АС» подано відзив на позовну заяву №443/04 від 22.02.2021 (вх.№1739 від 01.03.2021), згідно якого позовні вимоги товариством не визнаються в повному обсязі.

Відповідач свої заперечення мотивував зокрема наступним:

- Відділом освіти Зборівської районної державної адміністрації проведено процедуру закупівлі природного газу у кількості 378850м3 ДК 021:2015:09120000-6 - «Газове паливо» з очікуваною вартістю 4224783,00грн;

-запропонована ТОВ «АС» ціна за необхідний обсяг природного газу була найбільш економічно вигідною з переліку не відхилених тендерних пропозицій; останнє визнано переможцем вказаного аукціону;

- 08.02.2018 було укладено договір постачання природного газу №608(18)Б з дотриманням норм Закону України «Про публічні закупівлі».

-середня ціна газу, закупленого ТОВ «АС» на початок опалювального сезону, з подальшим закачуванням до підземних сховищ газу склала - 8545,00грн/1000м3;

- обсяг природного газу був достатнім для покриття споживчих потреб, в тому числі Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області на період лютого 2018 року за ціною, що була остаточною в рамках процедури закупівлі - відкриті торги та лягла в основу первинної редакції договору - 9210,00грн за 1000м3.

- згідно експертного висновку Черкаської торгово-промислової палати №0-1136 від 19 грудня 2017 року середня вартість природного газу станом на 19 грудня 2017 року за результатами біржових торгів ТБ «Українська енергетична біржа» склала 9035,59грн/1000м3. Відповідно, ціна газу, зафіксована в договорі про закупівлю є обґрунтованою та не заниженою;

- твердження прокурора про обставини свідомого заниження ціни у договорі та вчинення недобросовісної поведінки ТОВ «АС» на стадії укладання договору є припущеннями, які жодним чином не підтверджені ;

- оспорювана додаткова угода укладена у відповідності до вимог статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки станом на лютий 2018 року відбулось коливання ціни на природний газ у бік збільшення, а ціна на природний газ змінилась у межах 10%, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" та договором від 08.02.2018; зміна за одиницю товару не призвела до збільшення суми договору, що відповідає положенням п.2 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі»;

- підставою звернення з пропозицією щодо укладання додаткової угоди послугував оприлюднений НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» рівень індикативних цін на природний газ, згідно з яким ціна природного газу з 01.02.2018 становила 10141,20грн за 1000м3 природного газу з ПДВ без урахування тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС;

- у листах-роз`ясненнях Мінекономрозвитку України № 3302-05/11398-07 від 07.04.2015, № 3302-06/34307-07 від 27.10.2016, № 3302-06/34307-06 від 27.10.2016 «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю» зазначено що ціни на товар можуть коливатися як у бік збільшення так і у бік зменшення необмежену кількість разів після укладення договору за умови зміни ціни товару на ринку;

-перелік органів, установ які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним, відповідно наявні експертні висновки торгово-промислових палат є належними та допустимими доказами підтвердження факту коливання ціни природного газу у лютому 2018 року у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, з Експертного висновку №0-66 від 25.01.2018, складеного уповноваженим експертом Черкаської торгово-промислової палати випливає, що на підставі прейскуранту НАК «Нафтогаз України» було встановлено вартість природного газу (як товару) в Україні, для промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, з лютого 2018 року в розмірі: 10141,20 за 1000м.куб з ПДВ. Висновком Львівської торгово-промислової палати України №19-09/163 від 12.02.2018 встановлено зріст ціни по регіональним підприємствам із різних областей України в ціновому діапазоні 9195,60 - 10141,20грн/тис.куб.м. з ПДВ з лютого 2018 року.

ТОВ «АС» звертає увагу на те, що коливання ціни на газ з лютого 2018 року додатково підтверджується котируванням цін на газових біржах (європейських хабах) TTF, Gaspool, NCG в розрізі подобових коливань (постачання наступної доби), що підтверджується моніторингом цін від ДП «Держзовнішінформ» №232/32 від 16.08.2018. При цьому, товариство наголошує на тому, що збільшення цін на ринку відбулось, в тому числі і в період з дати формування тендерної документації (з 05 січня 2018 року) до дати укладення договору (до 08 лютого 2018року) та в період укладення оскаржуваної додаткової угоди.

- прокурором не доведено невиконання або неналежне виконання Західним офісом Держаудитслужби своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави, що свідчить про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави та є підставою для залишення позову без розгляду.

Щодо вимог про стягнення коштів за спірною додатковою угодою №1 зазначено:

- між товариством та Відділом існують договірні правовідносини, а тому характер спірних правовідносин виключає можливість застосування положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно позивачу;

- до спірних правовідносин також не можуть застосовуватися норми ст.670 ЦК України, оскільки Відділом освіти сплачено відповідачу кошти за фактично поставлений природний газ.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 09.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 04.03.2021 (з урахуванням виправлень, внесених ухвалою від 19.02.2021), в якому оголошувалася перерва до 23.03.2021, а згодом - до 30.03.2021.

Ухвалою суду від 30.03.2021 провадження у цій справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду пов`язаної справи №927/491/19.

Ухвалою суду від 19.07.2021 зважаючи на те, що обставини, котрі послугували підставою для зупинення провадження у справі відпали, на підставі клопотання №15-596вих-21 від 07.07.2021 (вх.№5702 від 08.07.2021) Тернопільської обласної прокуратури, провадження у справі поновлено з призначенням підготовчого засідання на 10.08.2021, в якому оголошувалася перерва до 26.08.2021.

Ухвалою від 10.08.2021 судом проведено заміну Тернопільської місцевої прокуратури на її правонаступника - Тернопільську окружну прокуратуру; проведено заміну позивача у справі - Зборівської районної державної адміністрації її правонаступником - Тернопільською районною державною адміністрацією. Крім того, у зв`язку з припиненням юридичної особи виключено зі складу відповідачів у справі - Відділ освіти Зборівської районної державної адміністрації.

Заява прокурора про уточнення позову та його правових підстав судом прийнята до розгляду як заява про зміну підстав позову.

Ухвалою суду від 10.08.2021 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 09.02.2018 до договору № 608 (18)Б від 08.02.2018 на постачання природного газу, укладеної між Відділом освіти Зборівської районної державної адміністрації, м.Зборів Тернопільської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "АС", м.Волноваха Донецької області, у зв`язку з відмовою прокурора від позову в цій частині (заява №15-646вих-21 від 30.07.2021 (вх.6290 від 02.08.2021)).

На підставі ч.3 ст.177 ГПК України строк здійснення підготовчого провадження у цій справі продовжувався на 30 днів з ініціативи суду (ухвала від 19.07.2021).

Ухвалою суду від 26.08.2021 закрито підготовче провадження з призначенням справи до розгляду по суті в судовому засіданні на 21.09.2021, котре не відбулося по причині перебування судді Андрусик Н.О. у відпустці.

В подальшому судове засідання по розгляду справи по суті було призначено на 28.09.2021 (ухвала від 07.09.2021), в якому оголошувалася перерва до 12.10.2021.

В судовому засіданні по розгляду справи по суті сторонами підтримано доводи та заперечення, наведені у підготовчому провадженні.

У зв`язку з виходом суду в нарадчу кімнату в судовому засіданні оголошувалася перерва до 13.10.2021.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, оцінка доказів.

Відповідно до п.1 Положення про Відділ освіти Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області, затвердженого розпорядженням голови районної державної адміністрації від 03.03.2018 №77-од, Відділ освіти Зборівської районної державної адміністрації є структурним підрозділом Зборівської районної державної адміністрації, який підпорядковується голові Зборівської районної державної адміністрації, підзвітний і підконтрольний начальнику управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації. Відділ є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в Головному управлінні державної казначейської служби України у Тернопільській області, печатку із своїм найменуванням та зображення Державного Герба України, власні бланки. Відділ утримується за рахунок коштів Державного бюджету. Граничну чисельність, фонд оплати праці працівників відділу та видатки на їх утримання визначає голова районної державної адміністрації в межах виділених асигнувань та затвердженої для районної державної адміністрації граничної чисельності працівників. Кошторис, штатний розпис відділу затверджується районною державною адміністрацією.

Відділом освіти Зборівської районної державної адміністрації відповідно до встановлених вимог Закону України «Про публічні закупівлі» у січні 2018 року проведено процедуру відкритих торгів через електронну систему публічних закупівель «Прозорро» за UA-2018-01-05-000642-а на закупівлю товару за кодом ДК 021:2015:09120000-6 - Газове паливо (природний газ) в обсязі 378 850м3.

Зокрема, на підставі рішення тендерного комітету №2 від 05.01.2018 розпочато процедуру відкритих торгів на закупівлю природного газу. 05.01.2018 на веб-порталі публічних закупівель «Прозорро» Відділом розміщено оголошення за UA-2018-01-05-000642-a про намір здійснити закупівлю газового палива в кількості 378 850м3 за бюджетні кошти та розміщено тендерну документацію з вимогами до учасників та предмету закупівлі.

У відкритих торгах взяли участь троє учасників, які надали наступні тендерні пропозиції: ТОВ «АС» з остаточною ціновою пропозицією - 3489208,50грн з ПДВ, вартістю 1000м3 газу - 9210,00грн; ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» з остаточною ціновою пропозицією - 3511900,00грн з ПДВ, вартістю 1000м3 газу - 9269,89грн; ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» з остаточною ціновою пропозицією - 3750615,00грн з ПДВ, вартістю 1000м3 газу - 9900,00грн.

Рішенням тендерного комітету, оформленим протоколом засідання тендерного комітету №8 від 24 січня 2018 року, переможцем торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «АС»; прийнято рішення про намір укласти договір з переможцем торгів.

Як вбачається зі Звіту про результати проведення процедури UA-2018-01-05-000642-а від 09 лютого 2018 року повідомлення про намір укласти договір з переможцем торгів оприлюднено 24.01.2018.

08 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АС» як Постачальником та Відділом освіти Зборівської районної державної адміністрації як Споживачем укладено договір про постачання природного газу №608(18)Б (далі - договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачу товар - природний газ код ДК 021:2015-09120000-6 Газове паливо (природний газ) для його власних потреб, а Споживач зобов`язався прийняти та своєчасно оплачувати його вартість відповідно до умов цього договору (п.п.1.1, 6.2.2, 6.3.1, 6.4.4 договору).

У п.2.1 договору сторонами узгоджено помісячний обсяг споживання природного газу у 2018 році, а саме: в лютому 2018 року - 87,359тис.м3;в березні 2018року - 87,359тис.м3; в квітні 2018 року - 19,463тис.м3; в жовтні 2018 року - 4,581 тис.м3; в листопаді 2018року - 68,044тис.м3; в грудні 2018 року - 68,044тис.м3. Всього у 2018 році узгоджено поставку природного газу об`ємом 378,850тис.м3.

Водночас, у п.2.2 договору передбачено можливість зменшення або перевищення місячних обсягів споживання природного газу у поточному місяці, встановлених у пункті 2.1 договору в розмірі до 5%. У випадку перевищення/зменшення споживання місячних обсягів газу більше ніж на 5%, Споживач зобов`язується узгодити це з Постачальником до 15 числа місяця поставки газу в довільній формі (поштою, факсом тощо) до 12:00 годин. У випадку зменшення планового обсягу газу у поточному місяці здійснюється на підставі листа Споживача узгодженого з Оператором ГРМ.

Пунктом 4.1 договору встановлено ціну за 1000м3 спожитого природного газу у 2018році без урахування тарифів на його транспортування в розмірі 9210,00грн (з ПДВ), у тому числі: ціна газу - 7675,00грн (без ПДВ); податок на додану вартість - 20% до ціни газу в розмірі 1535,00грн.

Загальна вартість всієї поставки становить 3489208,50грн (з ПДВ).

Також у пункті 4.4 договору визначено,що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання, крім випадків, передбачених ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до п.п.10.1-10.6 Договору останній набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2018 року в частині поставок газу, а в частині розрахунків - до повного їх закінчення. Умови договору про закупівлю не відрізняються від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послугу разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої статті 36 Закону.

Всі зміни до цього договору оформлюються письмовими додатковими угодами, що стають невід`ємною частиною договору і мають переважаючу силу над положеннями договору (п. 10.3 договору).

При цьому, за умовами п.6.5.4 договору Споживач наділений правом на дострокове розірвання договору, якщо Постачальник повідомив Споживача про намір внесення змін до Договору в частині умов постачання природного газу, та нові умови постачання виявилися для нього неприйнятними.

ТОВ «АС» звернулося до Зборівської РДА із листом-пропозицією №16-20 «Щодо обґрунтованості в необхідності підвищення ціни за одиницю товару за договором постачання природного газу» та, посилаючись на ріст ціни на природний газ, долучивши Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати №0-66 від 25.01.2018 вказувало про те, що вартість природного газу (як товару) в Україні з 01 лютого 2018 року становить 10141,20грн за 1тис.м3 природного газу (з ПДВ) для промислових та інших суб`єктів господарської діяльності, які не підпадають під дію Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

09 лютого 2018року між Постачальником і Споживачем укладено Додаткову угоду №1, згідно з якою внесено зміни до договору на постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018, а саме:

- встановлено ціну за 1000м3 природного газу, спожитого в лютому 2018 року в розмірі 10128,00грн (з ПДВ), з яких: 8440,00грн - ціна газу; 1688,00грн - ПДВ. Визначено загальну вартість всього обсягу поставки природного газу в розмірі 3489208,50грн (з ПДВ) (п.1 додаткової угоди №1 від 09.02.2018);

- встановлено загальний обсяг споживання природного газу у 2018 році, обємом 344,511107тис.м3 з визначенням обсягів помісячного споживання природного газу в лютому 2018року - 87,359 тис.м3; в березні 2018року - 87,359 тис.м3; в квітні 2018 року - 19,463 тис.м3; в жовтні 2018 року - 14,242107 тис.м3; в листопаді 2018 року - 68,044 тис.м3; в грудні 2018 року - 68,044 тис.м3 (п.2 додаткової угоди від 09.02.2018).

Згідно п.3 додаткової угоди №1 від 09.02.2018, вона набуває чинності з моменту укладення та діє до 31.12.2018, згідно з ч.3 ст.631 ЦК України, є невід`ємною частиною договору.

До відзиву на позов ТОВ «АС» на підтвердження правомірності укладення додаткової угоди №1 від 09.02.2018 додано інформаційну довідку Львівської торгово-промислової палати №19-09/163, в якій міститься прейскурант ціни на природний газ із ресурсів НАК «Нафтогаз України» станом на 01.02.2018 та дані обласних газопостачальних товариств про вартість природного газу для суб`єктів, що фінансуються з бюджету на лютий 2018 року.

Згідно довідки, прейскурант на природний газ НАК «Нафтогаз України» з 01.02.2018 в залежності від категорії споживачів та умов застосування складає від 9195,60грн до 10141,20грн за 1тис.м3 природного газу з ПДВ та без урахування витрат на транспортування, у тому числі (з приміткою): від 50тис.м3 за умови попередньої оплати по ціні 9195,20грн, за умови оплати протягом або після періоду постави товару по ціні 1041,20грн; до 50тис.м3 та за нерегульованими обсягами споживання - відповідно до укладеного договору - 1041,20грн.

На виконання умов договору №608(18)Б від 08.02.2018, з урахуванням додаткової угоди №1 від 09.02.2018 Постачальником поставлено, а Споживачем отримано та оплачено наступні об`єми природного газу:

- згідно Акту прийому-передачі природного газу №176 від 02.03.2018 - 91,000 тис.м3 природного газу по ціні 8440,00грн (без ПДВ) за 1000м3, на загальну суму 921648грн (з ПДВ). Оплату за спожитий газ здійснено на загальну суму 924192,83грн на підставі платіжних доручень №1021 від 03.03.2018 на суму 355,70грн, №1028 від 03.03.2018 на суму 50727,35грн, №1029 від 03.03.2018 на суму 273307,54грн, №1030 від 03.03.2018 на суму 129651,66грн, №1025 від 03.03.2018 на суму 61432,16грн,№1020 від 03.03.2018 на суму 10860,75грн, №1022 від 03.03.2018 на суму 4000грн, №1030 від 15.03.2018 на суму 183400,00грн, №1030 від 03.03.2018 на суму 207912,84грн, №3009 від 20.04.2018 на суму 2461,66грн;

- згідно Акту прийому-передачі природного газу №177 від 28.03.2018 - 91,500 тис.м3 по ціні 8440,00грн (без ПДВ) за 1000м3, на загальну суму 926712грн (з ПДВ), оплату якого фактично здійснено на загальну суму 927139,74грн на підставі платіжних доручень №2684 від 29.03.2018 на суму 97903,24грн, №2690 від 29.03.2018 на суму 2289,94грн, №2456 від 28.03.2018 на суму 427,74грн, №2683 від 29.03.2018 на суму 282359,87грн, №2680 від 29.03.2018 на суму 61855,07грн, №2690 від 29.03.2018 на суму 12828,81грн, №2689 від 05.05.2018 на суму 110922,86грн, №2689від 26.04.2018 на суму 163765,00грн, №2689 від 19.04.2018 на суму 36937,55грн, №2689 від 05.04.2018 на суму 121109,49грн, №2681 від 19.04.2018 на суму 36740,17грн;

- згідно Акту прийому-передачі природного газу №439 від 17.04.2018 - 54,378 тис.м3 по ціні 8440,00грн (без ПДВ) за 1000м3, на загальну суму 550740,38грн (з ПДВ), оплату якого фактично здійснено суму 548278,72грн на підставі платіжних платіжні доручення №3007 від 20.04.2018 на суму 4000грн, №3006 від 05.05.2018 на суму 9012,06грн, №3006 від 15.05.2018 на суму 120000,00грн, №3006 від 29.05.2018 на суму 93674,00грн, №3006 від 29.05.2018 на суму 57424,00грн, №3006 від 08.06.2018 на суму 56235,00грн, №3006 від 15.06.2018 на суму 207933,66грн.

Всього Відділом освіти Зборівської районної державної адміністрації згідно Актів та з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 від 09.02.2018 до договору на постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018, було сплачено з спожитий природний газ 2399100,38грн за ціною 10128грн за 1тис.м3.природного газу (з ПДВ) в об`ємі 236878тис.м3.

Отже, з наявних у справі матеріалів слідує, що реалізація природного газу зі сторони ТОВ «АС» не проводилася за ціною 9210,00грн за 1тис.м3 природного газу, заявленою у тендерній пропозиції.

Прокурор зокрема, посилається на інформацію, розміщену на веб-порталі НАК «Нафтогаз України», згідно якої промисловим споживачам та іншим суб`єктам господарської діяльності та постачальникам для подальшої реалізації газу установам та організаціям, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів встановлені ціни за 1000м3 природного газу: з січня 2018 року - 10732,80грн; з 01 лютого 2018 року - 10141,20грн; з 01 березня 2018 року - 8889,60грн. Тобто, з наведеного прейскуранту цін вбачається, що з січня 2018 року по березень 2018 року відбувалося коливання ціни на природний газ, який постачався НАК «Нафтогаз України») у сторону її зменшення.

На сайті НКРЕКП (http://www.nerc.gov.ua) розміщені результати моніторингу функціонування ринку природного газу за І квартал 2018 року, згідно якого ціни на природний газ для бюджетних установ та організацій на нерегульованому сегменті роздрібного ринку за 1000м3 природного газу складали: в січні 2018 року - 8 951,00грн, лютому 2018 року - 8 732,00грн, березні 2018 року - 8424,00грн.

За інформацією Головного управління статистики у Тернопільській області №09.1-04/1311 від 19.06.2020, середні споживчі ціни на природний газ (для побутових споживачів) на споживчому ринку Тернопільської області складали у січні - лютому 2018 року - 695,79грн за 100м3. Вказана статистична інформація вказує на відсутність росту цін на газове паливо.

Торгово-промисловою палатою України у листі-відповіді №1544/08.1-7.1 від 12.06.2020 повідомлено, що інформацію про середні ціни (від найвищої до найменшої) на природний газ в Україні або у окремих областях суб`єктам господарювання, або державним чи правоохоронним органам слід отримувати у державного регулятора, який узагальнює інформацію на основі масиву даних, отриманих від всіх суб`єктів ринку природного газу відповідно до умов ліцензійного провадження та затверджених форм звітності.

Результати моніторингу природного газу розміщено на офіційному веб-сайті НКРЕКП у розділі «Газ природний», які підготовлено на виконання вимог ст. 24 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», ст.4 Закону України «Про ринок природного газу», а також постанови НКРЕКП від 14.09.2017 №1120 «Про затвердження Порядку здійснення Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, моніторингу ринків у сферах енергетики та комунальних послуг».

Актом №03-22/4 від 02.12.2020 ревізії фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації, проведеної за період з 01.11.2015 по 31.08.2020 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області, встановлено, що додаткова угода №1 від 09.02.2018 до договору постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018 укладена безпідставно за відсутності коливання цін на ринку товарів (природного газу). Укладення зазначеної додаткової угоди призвело до оплати газу по ціні більшій, аніж та, що передбачена умовами укладеного за результатами відкритих торгів (аукціону) договору, за період з 08.02.2018 по 15.04.2018 на загальну суму 217454,01грн.

Як зазначено в Акті ревізії, в Експертному висновку Черкаської торгово-промислової палати №0-66 від 25.01.2018 про вартість природного газу та прейскуранту цін природного газу із ресурсів Національної акціонерні компанії «Нафтогаз України» станом на 01.02.2018, наданого відповідачем в обґрунтування необхідності укладення додаткової угоди №1від 01.09.2018, відсутня інформація про коливання цін природного газу на ринку, а зазначається лише вартість природного газу станом на певну дату.

Моніторингом прейскурантів цін природного газу із ресурсу Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», розміщених на офіційному веб-сайті НАК «Нафтогаз України», та на які посилалося ТОВ «АС» встановлено, що в період з 08.02.2018 по 09.02.2018 вартість природного газу не змінювалася відповідно до оприлюдненої НАК «Нафтогаз України» помісячної зміни ціни на природний газ. Крім того, станом на 01.02.2018 ціна на природний газ для бюджетних установ з ПДВ становила 10074,84грн, а станом на 01.03.2018 - 8775,24грн за 1000м3, тобто зменшилася на 14,8%.

Отже, звертаючись з даним позовом, прокурор зазначив, що постачальник (відповідач у даній справі) жодним чином не обґрунтував зміну ціни за одиницю товару більше ніж на 10% у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку.

Тож, прокурор у позові вважає, що додаткова угода №1 від 09.02.2018 до Договору про постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018 є нікчемною в силу невідповідності її вимогам закону, а отже недійсною, оскільки укладена в порушення вимог ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому є всі підстави вважати, що кошти, які отримані на підставі нікчемної угоди отримані безпідставно відповідно до ст. 37 Закону України «Про публічні закупівлі».

Заявляючи до стягнення з відповідача надміру сплачених коштів за природний газ згідно додаткової угоди № 1 до договору від 08.02.2018 прокурор наголошує на тому, що за період з січня по лютий 2018 року відбувалося коливання цін на природний газ (який постачався ПАК «Нафтогаз України») у сторону її зменшення, а не збільшення, про що зазначав відповідач обґрунтовуючи необхідність укладення додаткової угоди №1 від 09.02.2018. Прокурор звертає увагу на те, що листом №16-20 від 02.02.2018 підтверджується факт обізнаності ТОВ «АС» про зміни на ринку природного газу щодо ціни на момент що передував даті укладення договору на постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018.

Прокурором визначено, що при виконанні умов договору від 08.02.2018 при закупівлі природного газу по ціні 9210,00грн за 1000м3 сплаті підлягала сума 2181646,38грн, що свідчить про переплату споживачем газу коштів в розмірі 217454,00грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення прокурора з даним позовом.

Щодо наявності у прокурора правових підстав для звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Межі повноважень прокурора передбачені як Господарським процесуальним кодексом України так і Законом України "Про прокуратуру".

Так, за правилами частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру», яка визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч.3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Системне тлумачення положень ст.53 ГПК України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 923/35/19, від 23.07.2020 у справі № 925/383/18, від 30.07.2020 у справі №904/5598/18, від 17.08.2020 у справі №924/1240/18 та від 31.08.2020 у справі №913/685/19).

Звертаючись до суду з позовом, прокурор має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи.

Частиною 7 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Отже, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Правовий аналіз наведених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що для звернення з позовом до суду прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-40, 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду у справі №924/1237/17 від 20.09.2018, у справі №918/313/17 від 27.02.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, позов у цій справі подано прокурором в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби та Зборівської райдержадміністрації.

У вирішенні питання про те, чи є Західний офіс Держаудитслужби компетентним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд враховує наступне.

Статтею 7 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що державне регулювання та контроль у сфері закупівель здійснюють Уповноважений орган та інші органи відповідно до їх компетенції. Контроль у сфері закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (органи державного фінансового контролю). Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладенні договору про закупівлю та його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель; пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (п. п. 1, 7, 8, 10 ч.1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»).

Відповідно до п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №43 від 03.02.2016, Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Пп. 3, 4, 9 п. 4 зазначеного Положення визначено, що Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Таким чином, Державна аудиторська служба України як орган, який здійснює фінансовий контроль, при моніторингу публічних закупівель має право при виявленні випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та не виконанні підконтрольною установою вимог до усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави.

Водночас, положення вищевказаних нормативно-правових актів не визначають конкретні предмети і підстави позовів, з якими уповноважений орган має право звернутися до суду, оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого органу у визначенні способу захисту та забезпеченні здійснення судового захисту інтересів держави.

Постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України. Відповідно до п. 1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно додатку 1 утворюються як юридичні особи публічного права.

Відповідно до наказу Держаудитслужби України №23 від 02.06.2016 затверджено Положення про Західний офіс Держаудитслужби, згідно якого Офіс підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління, зокрема в Тернопільській області. Управління здійснює свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за місцезнаходженням. Повноваження Західного офісу Держаудитслужби, визначені зазначеним наказом, кореспондуються із Положенням про Державну аудиторську службу України.

Наказом Західного офісу Держаудитслужби №188 від 02.07.2018 року затверджено Положення про Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, згідно якого основним завданням управління є реалізація повноважень Західного офісу Держаудитслужби на території Тернопільської області.

З урахуванням наведеного, Держаудитслужба є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель (аналогічний висновок у подібних правовідносинах щодо визначення позивачем у справі офісу Держаудитслужби викладено у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі 911/1497/18, від 30.07.2020 у справі №904/5598/18).

За наведених мотивів суд погоджується з доводами прокурора, що Західний офіс Держаудитслужби є компетентним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, та відхиляє відповідні доводи позивача-1 та відповідача про відсутність у нього таких повноважень.

Звертаючись з цим позовом прокурор зазначив, що у спірних правовідносинах порушенням інтересів держави є те, що внаслідок укладення додаткової угоди №1 від 09.02.2018 відбулася неправомірна зміна істотних умов договору та підвищення цін за одиницю товару, використання надміру бюджетних коштів, виділених Відділу освіти для оплати газопостачання закладів освіти, що в свою чергу, є порушенням фінансово-економічних інтересів держави. Зокрема, внаслідок неправомірного підвищення цін на природний газ по додатковій угоді №1 від 09.02.2018 Відділом освіти Зборівської районної державної адміністрації надміру перераховано 217454,00грн та необґрунтовано зменшено обсяг природного газу на 23,6106тис.м3. Тому, підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом є загроза порушень економічних інтересів держави внаслідок укладення незаконного правочину, завдання шкоди у вигляді незаконних витрат бюджетних коштів, виділених на утримання навчальних закладів району. В свою чергу, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення потреб дітей загальноосвітніх шкіл Зборівського району, зокрема щодо здобуття ними повної загальної середньої освіти, а також на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності витрат бюджетних коштів.

Прокурором у позовній заяві зазначено, що необхідність звернення з цим позовом зумовлена потребою захистити інтереси держави у зв`язку із нездійсненням відповідних повноважень територіальним органом Державної аудиторської служби України, який держава наділила повноваженнями щодо реалізації державної політики у сфері державного фінансового контролю, зокрема при здійсненні державних закупівель (ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. 5, 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Положення про Державну аудиторську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43) та районною державною адміністрацією, котра не здійснювала контролюючих заходів щодо даної закупівлі. Прокурором зазначено, що укладання додаткової угоди з порушенням вимог законодавства свідчить про нераціональне і неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері.

Отже, у даному випадку звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів, за рахунок яких здійснювалася державна закупівля природного газу. Проведення процедури державних закупівель та укладення правочину із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Предметом судового розгляду у даній справі є вимоги про стягнення коштів, сплачених відповідачу за нікчемним правочином, а саме згідно додаткової угоди №1 від 09.02.2018.

У пункті 8 частини першої статті 10 Закону "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено право Держаудитслужби порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Прокурор вказує на нездійснення захисту інтересів держави Західним офісом Держаудитслужби, незважаючи на те, що саме Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області на виконання доручення Тернопільської місцевої прокуратури проведено ревізію у Відділі освіти Зборівської районної державної адміністрації під час, якої перевірено законність закупівлі UA-2018-01-05-000642-a, за результатами якої встановлено, що додаткова угода №1 від 09.02.2018 до договору постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018 укладена безпідставно, відповідно внаслідок нікчемного правочину здійснено переплату за природний газ в розмірі 217454,01грн.

Згідно інформації №13-19-03-17/4511-20 від 11.12.2020, №13-19-13-17/2042-2020 від 12.06.2020, №13-19-03-17/4511-20 від 11.12.2020, №131913-17/4653-2020 від 24.12.2020 та №13-19-13-17/4654-2020 від 24.12.2020 Західним офісом Держаудитслужби у Тернопільській області належних заходів до усунення виявлених порушень не вжито; з позовною заявою до суду щодо визнання недійсною додаткової угоди №1 від 09.02.2018 у зв`язку з порушенням ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» Офіс не звертався, оскільки вважає, що у нього відсутні відповідні повноваження.

Отже, оскільки Західним офісом Держаудитслужби своєчасних заходів до виявлення та належних заходів до усунення виявлених у процесі досудового розслідування порушень не вжито, суд прийшов до висновку, що прокурор аргументовано навів доводи щодо бездіяльності відповідного компетентного органу, що в призмі приписів ст.23 Закону України «Про прокуратуру» свідчить про правомірність звернення прокурора з даним позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби.

Аналогічну бездіяльність допущено й Зборівською районною державною адміністрацією, структурним підрозділом якої є Відділ освіти Зборівської РДА.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 25 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації забезпечують виконання Конституції та законів України, рішень Конституційного Суду України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади. Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.16 цього ж Закону України «Про місцеві державні адміністрації» в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за збереженням і раціональним використанням державного майна; станом фінансової дисципліни, обліку та звітності, виконанням державних контрактів і зобов`язань перед бюджетом, належним і своєчасним відшкодуванням шкоди, заподіяної державі.

За нормами ч.ч.1, 2 ст. 42 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій здійснюють керівництво галузями управління, несуть відповідальність за їх розвиток. Структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій підзвітні та підконтрольні головам відповідних місцевих державних адміністрацій, а також органам виконавчої влади вищого рівня.

Відповідно до п.1 Положення про Відділ освіти Зборівської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови районної державної адміністрації від 03.03.2018 №77-од Відділ освіти Зборівської РДА є структурним підрозділом Зборівської районної державної адміністрації, підпорядковується голові Зборівської районної державної адміністрації.

Як вбачається з листа-відповіді від 29.07.2020 №01-823/-02-05 Зборівська районна державна адміністрація не здійснювала контрольних заходів щодо спірної закупівлі, Зборівській РДА не було відомо про укладення договору постачання природного газу №608(18)Б та про додаткову угоду до нього. Однак, інформація про проведені закупівлі за бюджетні кошти є відкритою на вей-сайті «Prozorro - публічні закупівлі», оприлюднюється на виконання приписів Закону України «Про відкритість використання публічних коштів».

Між тим, Зборівська районна державна адміністрація у листі-відповіді №01-58/02-13 від 14.01.2021 повідомила про те, що на адресу ТОВ «АС» направлявся лист про застосування Відділом освіти Зборівської РДА наслідків недійсності (нікчемності) правочину. Втім, Зборівська РДА незважаючи на закінчення 09.02.2021 строків позовної давності, самостійно до суду з відповідним позовом не звернулася.

Отже, усвідомлюючи порушення як інтересів держави так і суспільного інтересу в сфері публічних закупівель, компетентним органом протягом розумного строку після отримання повідомлення прокуратури не було вжито заходів, спрямованих на усунення виявлених порушень. Таку поведінку Зборівської РДА оцінено прокурором як бездіяльність, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Зборівська РДА та Західний офіс Держаудитслужби про наміри самостійно звернутися з позовом чи провести перевірку щодо виявлених прокуратурою фактів не заявили, як і не спростували тверджень прокурора щодо виявлених порушень законодавства. Такі дії були оцінені прокурором як бездіяльність.

На виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», Тернопільською місцевою прокуратурою попередньо повідомлено Західний офіс Держаудитслужби та Зборівську районну державну адміністрацію, що місцевою прокуратурою будуть вживатися заходи представницького характеру шляхом подання позовної заяви до Господарського суду Тернопільської області.

В подальшому, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» Зборівська районна державна адміністрація була реорганізована шляхом її приєднання до Тернопільської районної державної адміністрації.

За даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №27483507 від 22.07.2021, Зборівську районну державну адміністрацію припинено, а з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №27511311 від 27.07.2021 вбачається, що правонаступником прав та обов`язків Зборівської РДА є Тернопільська районна державна адміністрація.

Також, на підставі розпорядження голови Зборівської районної державної адміністрації №3/01-17 від 05.01.2021 «Про реорганізацію структурних підрозділів районної державної адміністрації» припинено Відділ освіти Зборівської районної державної адміністрації визначено припинити (п.п. 5 п. 1 Розпорядження) в результаті реорганізації шляхом приєднання до Тернопільської районної державної адміністрації, яку визначено правонаступником прав, обов`язків та зобов`язань Відділу освіти Зборівської РДА (п.2 Розпорядження).

05.04.2021 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено запис №012000407.

Отже, на даний час правонаступником зобов`язань, прав та обов`язків припинених юридичних осіб: Відділу освіти Зборівської районної державної адміністрації та Зборівської районної державної адміністрації є Тернопільська районна державна адміністрація.

Тернопільська РДА є органом виконавчої влади, уповноваженим державою у сфері реалізації державної політики у галузі освіти, контролю за додержанням законодавства з питань науки, освіти та культури.

Відповідно до Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація реалізовує державну політику в галузі науки, освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, материнства і дитинства, сім`ї та молоді, здійснює загальне керівництво закладами науки, освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, що належать до сфери її управління, їх матеріально-фінансове забезпечення.

Оскільки фінансування державної закупівлі здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (субвенції) та місцевого бюджету, то у даному випадку звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів, за рахунок яких здійснюється фінансування закладів освіти територіальної громади, виплати заробітної плати працівникам бюджетних установ. Укладення додаткової угоди з порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави Зборівською РДА та Західним офісом Держаудитслужби, які не вжили заходів до оспорювання додаткової угоди у судовому порядку, про що вони повідомили прокуратуру відповідними листами (тобто навів підставу для представництва інтересів держави); зазначив, що порушення процедури державних закупівель та укладення відповідної додаткової угоди унеможливило раціональне та ефективне використання бюджетних коштів, чим обґрунтував порушення інтересів держави (тобто навів підстави для звернення з позовом).

Суд вважає, що сам факт не звернення до суду органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (навіть за відсутності підтвердження обставин щодо неможливості такого звернення), надає прокурору підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з відповідним позовом, відтак, з урахуванням наведених прокурором обставин в якості підстав для застосування наданих Конституцією України та Законом України "Про прокуратуру" повноважень, щодо представництва інтересів держави в суді, суд відхиляє доводи відповідача про залишення позову без розгляду згідно з п. 2 частини першої статті 226 ГПК України з посиланням на наявність повноважень у відповідних державних органів на звернення до суду з позовом самостійно та з у зв`язку з ненаведенням прокурором у цій справі підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Норми права та мотиви, з яких суд виходить при ухваленні рішення.

Щодо недійсності додаткової угоди суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору (стаття 632 Цивільного кодексу України).

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до преамбули Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Статтею 36 Закону України "Про публічні закупівлі" унормовано, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Учасник - переможець процедури закупівлі під час укладення договору повинен надати дозвіл або ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством.

Забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених статтею 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме за пунктом 2 частини 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справи № 915/1868/18.

Як встановлено судом, 08 лютого 2018 року між Відділом освіти Зборівської районної державної адміністрації як організатором проведення процедури закупівлі природного газу - відкритих торгів №UA-2018-01-05-000642-а та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС» укладено договір про постачання природного газу №608(18)Б, відповідно до якого сторонами встановлено:

1) обсяг споживання природного газу на 2018 рік об`ємом 378,850тис.м3 та помісячний обсяг споживання природного газу у 2018 році, а саме: в лютому 2018 року - 87,359тис.м3;в березні 2018року - 87,359тис.м3; в квітні 2018 року - 19,463тис.м3; в жовтні 2018 року - 4,581 тис.м3; в листопаді 2018року - 68,044тис.м3; в грудні 2018 року - 68,044тис.м3 (п.2.1 договору);

2) ціну за 1000м3 спожитого природного газу у 2018 без урахування тарифів на його транспортування в розмірі 9210,00грн (з ПДВ), у тому числі: ціна газу - 7675,00грн (без ПДВ); податок на додану вартість - 20% до ціни газу в розмірі 1535,00грн. Загальна вартість обсягу визначено в розмірі 3489208,50грн з ПДВ (4.1 договору).

Матеріалами справи підтверджується, що сторонами укладено договір про постачання природного газу на умовах, що були запропоновані ТОВ «АС» у тендерній документації.

Отже, спірні правовідносини сторін підпадають під правове регулювання Закону України "Про публічні закупівлі".

Статтею 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України «Про публічні закупівлі» не містить виключень з цього правила.

Отже, як зазначено вище, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Встановлено, що на наступний день - 09.02.2018 до договору на постачання природного газу було укладено додаткову угоду №1. Пунктом 1 цієї додаткової угоди встановлено ціну за 1000м3 природного газу, спожитого в лютому 2018 року в розмірі 10128,00грн з ПДВ (8440,00грн - ціна газу, 1688,00грн - ПДВ); визначено загальну вартість всього обсягу поставки природного газу в розмірі 3489208,50грн (з ПДВ). Пунктом 2 додаткової годи від 09.02.2018 встановлено загальний обсяг споживання природного газу у 2018 році, об`ємом 344,511107тис.м3 з визначенням обсягів помісячного споживання природного газу в лютому 2018року - 87,359 тис.м3; в березні 2018року - 87,359 тис.м3; в квітні 2018 року - 19,463 тис.м3; в жовтні 2018 року - 14,242107 тис.м3; в листопаді 2018 року - 68,044 тис.м3; в грудні 2018 року - 68,044 тис.м3 .

Таким чином, додатковою угодою №1 від 09.02.2018 загальний обсяг запланованого до постачання природного газу зменшено до 344,511107тис.м3 (на 34,338 тис.м3 менше договірного об`єму), а ціну за 1000тис.м3 збільшено до 10128грн (що є більшою на 918грн від договірної ціни), тобто на 9,97%.

Відповідно до пп. 4.4,10.1.1 договору, істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, серед яких у підп.2 зазначено випадки зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена ціна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

При цьому, з аналізу п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" випливає, що сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожного разу сторони мають право збільшити ціну за одиницю товару не більше, ніж на 10% з урахуванням попередніх змін, однак у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Аналогічна правова позиція з питання регулювання подібних правовідносин викладена у постановах Верховного суду, зокрема, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 15.03.2018 у справі №910/4474/17, від 25.06.2019 у справі №913/308/18.

Отже, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку коливання ціни такого товару на ринку, яке (коливання) повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим та відповідати запропонованим змінам.

Обґрунтовуючи підстави необхідності підвищення ціни за одиницю товару по договору постачання природного газу від 08.02.2018 №608(18)Б ТОВ «АС» посилалося на ріст ціни на природний газ, в підтвердження чого долучено Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати №0-66 від 25.01.2018, у якому зазначено, що на підставі прейскуранта НАК «Нафтогаз України» вартість природного газу як товару в Україні з 01 лютого 2018 року для промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності, які не підпадають під дію Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу, становить 10 141,20грн (з ПДВ) за 1тис.м3 природного газу.

В ході розгляду даного господарського спору ТОВ «АС» на підтвердження правомірності внесення змін до договору поставки природного газу долучено також інформаційну довідку Львівської торгово-промислової палати №19-09/163, яка містить прейскурант ціни на природний газ із ресурсів НАК «Нафтогаз України» станом на 01.02.2018 та дані обласних газопостачальних товариств про вартість природного газу для суб`єктів, що фінансуються з бюджету на лютий 2018 року. У довідці зазначено, що прейскурант на природний газ НАК «Нафтогаз України» з 01.02.2018 в залежності від категорії споживачів та умов застосування складає від 9195,60грн до 10141,20 за 1тис.м3 природного газу з ПДВ та без урахування витрат на транспортування, у тому числі (з приміткою): від 50тис.м3 за умови попередньої оплати по ціні 9195,20грн, за умови оплати протягом або після періоду постави товару по ціні 1041,20грн; до 50тис.м3 та за нерегульованими обсягами споживання - відповідно до укладеного договору - 1041,20грн.

Однак, довідка Львівської торгово-промислової палати №19-09/163 від 12.02.2018 року містить інформацію із офіційного сайту НАК "Нафтогаз України" про прейскурант цін на природний газ з 01.02.2018 року в залежності від категорії споживачів та умов застосування, висновок Черкаської торгово-промислової палати №0-66 від 25.01.2018 містить інформацію про вартість природного газу як товару в Україні з 01.02.2018, що надана на підставі інформації прейскуранту НАК «Нафтогаз України» певними суб`єктами господарської діяльності. Тобто вказані документи за своїм змістом відображають вартість природного газу на дату, що передувала даті укладення основного договору, а також інформацію про відпускну ціну природного газу як товару на внутрішньому ринку України з 01.02.2018. Така вартість природного газу встановлена експертизою на підставі інформації підприємств постачальників природного газу із даних їх сайтів, з врахуванням оплати поточної або після поставки, що склалася у постачальників станом на відповідну дату в Україні, для промислових споживачів, бюджетних установ і організацій, інших споживачів, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносин у перехідний період), відтак інформація, яка зазначена у таких експертних висновках має довідковий /інформаційний/ характер та не відображає відомостей щодо коливання ціни природного газу на ринку в сторону його збільшення після укладення договору.

Експертний висновок та довідка торгово-промислової палати не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження коливання ціни на товар, так як у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).

Крім того, довідка Львівської торгово-промислової палати датована 12.02.2018, а основний договір та додаткова угода укладені 08.02.2018 та 09.02.2018 відповідно, тому такий документ не міг братися сторонами до уваги при їх укладанні.

Враховуючи наведене вище, визначені відповідачем інформаційна довідка та експертний висновок не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Також лист Державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» №232/32 від 16.08.2018, долучений відповідачем до відзиву, про вартість природного газу на європейських хабах за період з 31.01.2018 по 15.03.2018 не може свідчити про підтвердження коливання ціни на товар, на момент укладення додаткової угоди № 1, оскільки така інформація носить виключно інформаційний характер і не враховує умов контрактів; отримана шляхом дослідження відкритих джерел інформації; вказує про зменшення ціни на газ на європейських хабах Gaspool, TTF, до кордону України станом на 08.02.2018 та на 12.02.2018 (а.с. 206 зворотня сторона, том І).

Отже, в ході розгляду справи ТОВ «АС» не надано документального підтвердження обґрунтованих підстав для прийняття рішення про збільшення ціни природного газу, а тому додаткова угода №1 від 09.02.2018 укладена з порушенням п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно правового висновку викладеного у пункту 134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 у подібних правовідносинах: «постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції)».

При цьому, суд вважає недоречним посилання на лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 3302-05/11398-07 від 07.04.2015 та № 3302-06/34307-06 від 27.10.2016 «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю», оскільки право тлумачити норму права є виключним правом суду. Роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення, про що вказано і в самому листі Мінекономіки. (пункт 112 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 ).

У цій справі, відповідач як постачальник природного газу за договором, укладеним за результатами процедури відкритих торгів, жодним чином не обґрунтував підстав зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку, та не довів неможливості виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, а також те, що підвищення ціни є непрогнозованим та його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції.

Натомість дані НКРЕКП щодо результатів моніторингу функціонування ринку природного газу свідчать, що протягом І квартал 2018 року (січень-березень) ціни на природний газ на нерегульованому сегменті роздрібного ринку для всіх категорій споживачів показали тенденцію до зниження.

Про безпідставність укладення додаткової угоди від 09.02.2018 додатково свідчать висновки проведеної аудиторської ревізії, що викладені в Акті №03-22/4 від 02.12.2020, згідно яких зазначено, що додаткова угода №1 від 09.02.2018 до договору постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018 є укладеною безпідставно за відсутності коливання цін на ринку товарів (природного газу); її укладення призвело до оплати газу за більшою ціною, ніж було передбачено умовами укладеного за результатами відкритих торгів (аукціону) договору на загальну суму 217454,01грн.

Станом на 01.02.2018 ціна на природний газ для бюджетних установ становила 10074,84грн (з ПДВ), а станом на 01.03.2018 - 8775,24грн за 1000м3, тобто зменшилася на 14,8%.

За таких обставин, знаходять підтвердження доводи прокурора про те, що відповідач свідомо запропонував меншу ціна на природний газ з метою ймовірного виграшу в тендері, а в подальшому безпідставно ініціював внесення змін до договору на підставі додаткової угоди №1 від 09.02.2018.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст.13 Цивільного кодексу України).

Передбачена законодавством про публічні закупівлі норма щодо можливості зміни істотної умови договору застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон про закупівлі дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше необґрунтоване підвищення є недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

Укладення додаткової угоди від 09.02.2018 року №1 до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

В абзаці 2 частини третьої статті 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 цього Закону.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.06.2019 у справі №916/3156/17, визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону (п. 84).

Вказана правова позиція також викладена у поставі Великої Палати Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 з розгляду подібних правовідносин, де у пункті 142 постанови Верховний Суд зазначив, що угоди, укладені з порушенням ст.ст. 36, 37 Закону "Про публічні закупівлі" є нікчемними і, відповідно, не породжують жодних правових наслідків для сторін.

Отже, оскільки додаткова угода №1 від 09.02.2018 до договору про постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018 є нікчемною, розрахунок за поставлений природний газ повинен здійснюватися за ціною, вказаною в основному договорі, а саме 9210,00 грн. за 1000 куб.м. газу.

Таким чином, за результатами виконання вказаного правочину відповідач внаслідок укладення додаткової угоди отримав 217454,00 грн.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

В силу положень статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічна норма вміщена до статті 265 Господарського кодексу України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу положень частин 4, 5 статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У статті 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч.1 ст.670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Обов`язок повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК "Купівля-продаж".

Нікчемність додаткової угоди №1 від 09.02.2018 означає, що зобов`язання сторін регулюються договором №608(18)Б від 08.02.2018. Тобто, як поставка газу, так і його оплата повинні здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного договору.

Всього Відділом освіти Зборівської районної державної адміністрації за період з 02.03.2018 по 15.06.2018, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 від 09.02.2018 до договору на постачання природного газу №608(18)Б від 08.02.2018, сплачено за природний газ в об`ємі 236878тис.м3 в сумі 2399100,38грн (за ціною 10128грн за 1тис.м3.природного газу (з ПДВ)).

Відповідно до договору відповідач повинен був поставити позивачу 378850м3 природного газу по ціні 9210,00грн за 1тис.м3 природного газу.

Тобто, при виконанні умов договору при закупівлі природного газу по ціні 9210,00грн. за 1тис.м3 сплаті підлягало 2181646,38грн за оплачений обсяг в кількості 236878 тис. куб.м., що свідчить про переплату Споживачем 217454,00грн.

Враховуючи нікчемність додаткової угоди, за якою поставка природного газу здійснювалась за завищеною ціною, з відповідача підлягає до стягнення 217454,00грн, як за товар, який так і не був поставлений продавцем, на підставі ст. 670 ЦК України.

Неможливість допоставки товару за спірним правочином унеможливлює застосування диспозитивності (вибору) щодо заходів, передбачених ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України. Отже, єдиним способом захисту інтересів споживача залишається лише повернення безпідставно сплачених коштів.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні даного спору судом враховано, що аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі Великої Палати у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 з розгляду подібних правовідносин (п. 164).

З огляду на факт бездіяльності компетентного органу щодо направлення вимоги про повернення грошових коштів, єдиним належним способом захисту відповідних інтересів буде саме звернення прокурора з позовом до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача коштів в розмірі 217454,00грн підлягають задоволенню.

Щодо отримувача коштів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

За нормами статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань науки, освіти, культури, охорони здоров`я, фізкультури і спорту, сім`ї, жінок, молоді та дітей; бюджету, фінансів та обліку.

Споживачем за договором №608(18)Б від 08.02.2018 був Відділ освіти Зборівської РДА, який в свою чергу, був структурним підрозділом Зборівстької РДА. Відділ освіти, відповідно до визначених галузевих повноважень, виконував завдання щодо забезпечення ефективного і цільового використання відповідних бюджетних коштів.

Відповідно до ч.ч 1, 5 ст. 104 Цивільного кодексу України у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Враховуючи встановлений судом факт припинення юридичної особи сторони договору - Відділу освіти та припинення Зборівської РДА, внаслідок їх реорганізації шляхом приєднання до Тернопільської РДА, та визначення останньої правонаступником прав та обов`язків реорганізованих юридичних осіб прокурором визначено як належного отримувача грошових коштів Тернопільську районну державну адміністрацію.

З цього приводу суд відзначає.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, є місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Згідно з п. п. 4, 7 ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Враховуючи здійснення реорганізаційних процесів, та з урахуванням наведених норм закону та обставин даної справи, суд доходить до висновку, що отримувачем безпідставно сплачених коштів за договором від 08.02.2018 року є правонаступник сторони договору, а саме - Тернопільська районна державна адміністрація.

З приводу доводів та заперечень сторін спору, наведених в ході судового розгляду спору, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, викладену у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України», де Суд зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У даній справі судом надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному розумінні, а пояснення, міркування та заперечення відповідача не спростовують обставин, встановлених на підставі наявних у справі доказів.

Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

При укладенні до договору № 608 (18)Б від 08.02.2018 на постачання природного газу додаткової угоди №1 від 09.02.2018 сторонами не було дотримано обов`язкової умови підтвердження наявності коливання ціни на товар при внесенні змін до ціни товару.

Документи, що надані Замовнику ТОВ «АС» не підтверджують факт коливання цін на ринку газу, не відповідають вимогам законодавства про публічні закупівлі і не могли бути підставою для підписання спірної додаткової угоди до договору, що знайшло підтвердження матеріалами справи та є підставою для задоволення позову про стягнення безпідставно сплачених Відділом освіти РДА грошових коштів.

При таких обставинах, дослідивши усі наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо судового збору.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Пунктом 2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачено, що у спорах, які виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи із результату вирішення даного спору про задоволення вимог майнового характеру, судовий збір в сумі 3261,81грн покладається на відповідача у справі.

Крім того, частиною 6 ст.238 ГПК України передбачено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про повернення судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".

Згідно з пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із даним позовом (із первинно визначеним предметом спору) на підставі платіжного доручення №80 від 28.01.2021 прокуратурою Тернопільської області сплачено 5531,81грн, в тому числі:

- за вимогу немайнового характеру (про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 09.02.2018) - 2270,00грн;

- за вимогу майнового характеру (про стягнення 217454грн) - 3261,81грн.

В підготовчому провадженні судом прийнято відмову від позову в частині вимоги про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 09.02.2018 та закрито провадження в цій частині позову.

11.10.2021 прокуратурою подано до суду клопотання про повернення з Державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

За нормами частини 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі зокрема відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення мітяться в ч.1 ст.130 ГПК України.

Таким чином, ухвала від 10.08.2021 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 09.02.2018 до договору № 608 (18)Б від 08.02.2018, в силу вище наведених норм закону, є підставою для повернення прокуратурі з Державного бюджету України 1135грн судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 13, 42, 46, 53, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 130, 197, 219, 220, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст.7 Закону України «Про судовий збір» господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" (вул.Шевцової, 22А, м.Волноваха Донецької області, ідентифікаційний код 31915956) на користь Тернопільської районної державної адміністрації (майдан Перемоги, 1, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 04058284) кошти в розмірі 217454 (двісті сімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят чотири)грн 00коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" (вул.Шевцової, 22А, м.Волноваха Донецької області, ідентифікаційний код 31915956) на користь Тернопільської обласної прокуратури (вул.Листопадова, 4, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 02910098) - 3261 (три тисячі двісті шістдесят одну)грн 81коп. в повернення сплаченого судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Повернути з Державного бюджету України на користь Тернопільської обласної прокуратури (вул.Листопадова, 4, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 02910098) - 1135 (одну тисячу сто тридцять пять)грн 00 коп. судового збору, сплаченого на підставі платіжного доручення №80 від 28.01.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Враховуючи перебування судді Андрусик Н.О. у відрядженні (наказ №237-н/тм від 26.10.2021) судове рішення складено та підписано 29.10.2021.

Суддя Н.О. Андрусик