ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" листопада 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/254/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Реглес-С.І.С., с. Буковинка Мукачівського району

до відповідача Приватного підприємства Капати 2000, м. Мукачево

про стягнення 128 498,84 грн

секретар судового засідання Корольчук М.М.

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач заявив позов до Приватного підприємства Капати 2000 з вимогою про стягнення суми 128498,84 грн, яка складається з 12062,06 грн основного боргу за виконані за договором підряду № 5 від 17.09.2019 роботи, 3328,70 грн штрафних санкцій, 776544 грн інфляційних втрат та 5342,64 грн відсотків за користування чужими грошима. Позов заявлено з посиланням на статті 530, 546, 549, 625, 837, 838 Цивільного кодексу України, 193, 265 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 14.04.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору, а також відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання письмових заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Переглянувши предмет і підстави позову, а також заявлені позивачем обґрунтування на підтвердження своєї правової позиції, та враховуючи, що у суду виникли додаткові питання до наданих позивачем доказів, зокрема наданої позивачем видаткової накладної № РС-10 від 30.06.2020, щодо ідентифікації особи, яка підписала накладну від імені відповідача; щодо договору № 5 від 17.09.2019 в частині передання на оплатній основі відповідачу товарів для здійснення монтажних робіт та щодо відсутності посилання на договір № 5 від 17.09.2019 у видатковій накладній № РС-10 від 30.06.2020.

Відтак, сприяючи в реалізації сторонами справи прав, передбачених ГПК України, ухвалою від 06.07.2021 суд перейшов до розгляду спору в порядку загального позовного провадження за власною ініціативою.

29.07.2021до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.08.2021 підготовче засідання відкладено, через неявку сторін, визанао явку сторін обов"язковою.

Ухвалою суду від 05.10.2021 підготовче засідання відкладено. При цьому, судом констатовано неявку позивача, визанано явку позивача обов"язковою.

У чергове підготовче засідання позивач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань через канцелярію суду, в т. ч. і про розгляд справи без участі його уповноваженого представника, від нього не надходило.

В ході проведення підготовчого провадження підготовче засідання судом неодноразово відкладалося, через неявку позивача, хоча явка позивача в усіх ухвалах суду визнавалася обов`язковою.

До дня призначення чергового підготовчого засідання сторони в засідання суду уповноважених представників не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналізуючи зміст наведених норм процесуального закону, суд дійшов висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Судом взято до уваги також і те, що в разі відсутності в позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст. ст. 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.

В ході підготовчого провадження позивач жодного разу не з`явився в судове засідання, хоча щоразу належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення чергового підготовчого засідання (повідомлення про вручення наявні в матеріалах справи). Незважаючи на це, в судове засідання, призначене на 02.11.2021, не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, для залишення позову без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові № 910/16978/19 від 05 червня 2020 року.

З огляду на вищенаведене, та на те, що суд за власною ініціативою перейшов від спрощеного до загального розгляду справи, адже вважав за необхідне отримати додаткові пояснення позивача для всебічного та повного розгляду справи, а також зважаючи на те, що явка позивача була визнана обов`язковою, суд доходить до висновку залишити позов без розгляду.

Керуючись ст. 13, п. 4 ч. 1 ст. 226, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Реглес-С.І.С - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч.1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Андрейчук