ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2021 р. Справа №910/7185/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.

представники сторін згідно з протоколом судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Степове-2001"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021

у справі №910/7185/21 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Степове-2001"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брітіш Петроліум"

про стягнення 829 306,29 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Степове-2001" (далі - ТОВ "Степове-2001") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брітіш Петроліум" (далі - ТОВ "Брітіш Петроліум") заборгованості у розмірі 829 306,29 грн, з яких: 617 777,05 грн - попередня оплата, 181 081,00 грн - штраф, 24 367,75 грн - інфляційні втрати, 6 080,49 грн - три проценти річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 05.03.2020 №2583, в частині своєчасної поставки нафтопродуктів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 369 428,78 грн основного боргу, 279,74 грн трьох процентів річних, 1 164,00 грн інфляційних втрат, 169 212,02 грн штрафу, 8 101,27 грн витрат по сплаті судового збору, а також 14 707,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При ухваленні зазначеного рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що загальна сума основного боргу відповідача, яка заявлена позивачем у розмірі 617 777,05 грн, не підтверджена в повному обсязі належними доказами, наявними в матеріалах справи, у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню в частині стягнення попередньо оплаченого товару в розмірі 369 428,78 грн. Також, судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення штрафу, трьох процентів річних та інфляційних втрат, та частково задоволено позовні вимоги в цій частині.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Степове-2001" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №910/7185/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Степове-2001" є незаконним і необґрунтованим та підлягає скасуванню, в зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Степове-2001" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2021 відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ "Степове-2001" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021, до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/7185/21.

9 серпня 2021 року до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/7185/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7185/21. Справу призначено до розгляду 11.10.2021.

У судовому засіданні 11.10.2021 оголошено перерву до 20.10.2021.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кропивної Л.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18.10.2021 по справі №910/7185/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021, колегією суддів в зазначеному складі, прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Степове-2001" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №910/7185/21.

В судовому засіданні 20.10.2021 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ "Степове-2001" задовольнити повністю.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Проте, явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання не забезпечив, про поважність причин неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу на адресу суду не надходило.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, вислухавши пояснення представника позивача, Північний апеляційний господарський суд, в межах доводів апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 05.03.2020 року між ТОВ "Степове-2001" та ТОВ "Брітіш Петроліум" укладено договір постачання нафтопродуктів №2583, за умовами якого відповідач зобов`язався, відповідно до замовлення, передавати у власність позивача наступні нафтопродукти (далі - товар): бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо, а покупець - приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Згідно з пунктом 1.3 договору кількість, асортимент і ціна товару вказуються в накладних.

Загальна сума договору складає суму всіх підписаних обома сторонами накладних (пункт 1.4 договору).

За умовами пункту 3.1 договору товар поставляється погодженими партіями, відповідно до заявок покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо в ній зазначено найменування, кількість, ціна товару та якщо вона була надіслана постачальнику письмово (факсом або електронною поштою). Належним чином оформлена заявка є підставою для оформлення постачальником рахунку-фактури. Постачання товару підтверджується первинними документами (видатковою накладною), які підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Відповідно до пункту 3.4 договору, на основі наданої покупцем заявки постачальник до кінця робочого дня, наступного за днем надання заявки, оформляє і направляє покупцю рахунок-фактуру. Рахунок-фактура дійсний до сплати протягом 3 банківських днів після його оформлення.

Пунктом 3.5 вказаної угоди сторони погодили, що постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару.

Згідно з пунктом 3.6 договору, у випадку поставки товару за цією угодою на умовах 100% передплати, покупець зобов`язаний прийняти у своє розпорядження товар у строк не пізніше ніж через 3 робочих дні з дати зарахування грошових коштів на банківському рахунку постачальника, а у випадку порушення покупцем цього строку з будь-яких причин, постачальник має право повернути грошові кошти покупцю, отримані за такий товар, протягом 3 робочих днів з дати порушення вищезазначеного строку, якщо інше сторони не обумовлять у відповідній додатковій угоді до цього договору.

Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі. Моментом передачі товару вважається дата фактичного переходу товару, що підтверджується підписанням накладних на отримання товару покупцем (пункт 3.7 договору).

Згідно з пунктами 4.1-4.3 договору, його загальна ціна визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках-фактурах та видаткових накладних. Оплата покупцем вартості товару може здійснюватися на умовах попередньої оплати вартості товару або фактичної оплати вартості поставленого товару. Порядок розрахунків по кожній партії товару вказується в додатковій угоді на отримання товару. У випадку погодження сторонами попередньої оплати за товар, покупець здійснює 100% передплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до пунктів 4.4-4.7 наведеного правочину, розрахунки по даному договору між сторонами здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Оплата здійснюється згідно з рахунком-фактурою постачальника. Зобов`язання покупця щодо оплати товару виникають з моменту здійснення постачальником поставки товару згідно з пунктом 3.5 даного договору, а у випадку, коли сторони домовились про попередню оплату товару - з моменту виставлення постачальником рахунку-фактури.

За умовами пункту 4.7 договору датою сплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що останній набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до їх повного проведення. Якщо жодна із сторін не заявить про розірвання договору, він вважається автоматично пролонгованим на тих самих умовах.

У випадку відсутності заяви однієї із сторін про розірвання або зміну договору не пізніше, ніж за один місяць до закінчення строку дії даного правочину, договір вважається продовженим на такий самий термін та на тих саме умовах, які були передбачені цією угодою (пункт 10.2 договору).

29 травня 2020 року між сторонами укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої сторони вирішили змінити умови поставки товару, зокрема доповнити розділ 3 договору пунктами 3.9. 3.10 наступного змісту:

- "пункт 3.9 У разі 100% попередньої оплати покупцем товару, постачальник зобов`язується зарезервувати за покупцем відповідну кількість пального, згідно з рахунками №1226 №1225 та на підставі наданої у майбутньому покупцем заявки здійснити поставку до 01.09.2020.

2. Ціна зарезервованого товару згідно з рахунками №1226 №1225.

3. Вартість майна, на випадок підвищення ціни залишається незмінною. В разі зниження ціни на момент вивозу ціна буде переглянута та змінена на ринкову.".

14 вересня 2020 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору.

У зазначеній додатковій угоді, а саме у пункті 1.1 сторони підтверджують, що покупцем на умовах договору здійснено попередню оплату за постачання дизельного палива (ДП Євро5-ВО):

- 364,3 л по ціні 19,104 грн (з ПДВ) на загальну суму 6 960,00 грн (з ПДВ);

- 46 009 л по ціні 12,408 грн (з ПДВ) на загальну суму 570 879,67 грн (з ПДВ);

- 50 000 л по ціні 13,608 грн (з ПДВ) на загальну суму 680 400,00 грн (з ПДВ).

Пунктом 1.2 додаткової угоди №2 сторони визначили наступні строки і обсяги виконання Постачальником зобов`язань з поставки дизельного палива (ДП Євро5-ВО):

- до 01.10.2020 - поставка 25 000 літрів;

- до 01.11.2020 - поставка 50 000 літрів;

- до 01.12.2020 - поставка 21 373,3 літрів.

У пункті 2.1 додаткової угоди сторони підтверджують, що покупцем на умовах договору, здійснено попередню оплату за постачання бензину автомобільного (А-92-Євро5):

- 4 000 літрів по ціні 12,804 грн (з ПДВ) на загальну суму 51 216,00 грн (з ПДВ);

- 20 000 літрів по ціні 12,600 грн (з ПДВ) на загальну суму 252 000,00 грн (з ПДВ).

У пункті 2.2 додаткової угоди сторони встановили наступні строки і обсяги виконання постачальником зобов`язань з поставки бензину автомобільного (А-92-Євро5):

- до 01.10.2020 - поставка бензину автомобільного на загальну суму 200 000 грн з ПДВ в обсязі, визначеному виходячи з діючих цін постачальника на дату поставки;

- до 01.11.2020 - поставка бензину автомобільного на загальну суму 103 216 грн з ПДВ в обсязі, визначеному виходячи з діючих цін постачальника на дату поставки.

Пунктом 4 додаткової угоди №2 сторони дійшли згоди викласти пункт 3.6 договору в наступній редакції: "Постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 днів після отримання від покупця заявки на поставку товару, якщо бажана дата поставки не зазначена в заявці на поставку товару. Бажана дата поставки не повинна бути меншою ніж 5 днів від дати, отримання від покупця заявки на поставку товару".

Сторони дійшли згоди викласти пункт 3.6 договору в наступній редакції: "У випадку поставки товару за цим договором на умовах 100% передплати, постачальник заявляє та гарантує, що на момент постачання палива матиме в наявності оплачену покупцем кількість товару, в кількості достатній для виконання своїх зобов`язань за цим договором" (пункт 5 додаткової угоди №2).

Відповідно до пункту 6 додаткової угоди, сторони дійшли згоди викласти пункт 6.4 договору в наступній редакції: "У випадку порушення строків поставки товару, постачальник сплачує на користь покупця штраф:

- за затримку до 5 календарних днів включно - у розмірі 5% від вартості простроченої партії товару;

- за затримку від 6 до 10 календарних днів - у розмірі 10% від вартості простроченої партії товару;

- за затримку на 11 і більше календарних днів - у розмірі 15% від вартості простроченої партії товару.

У випадку порушення строків поставки товару на 20 і більше календарних днів, покупець має право відмовитися від договору в односторонньому порядку, письмово повідомивши при цьому постачальника шляхом направлення відповідного повідомлення електронною поштою у строк за 2 календарних дні до дати розірвання, та вимагати повернення сплачених ним на користь постачальника грошових коштів, а також штрафу у відповідності до даного пункту".

Проте як вбачається з матеріалів позовної заяви ТОВ "Брітіш Петроліум", в порушення взятих на себе зобов`язань, поставлено ТОВ "Степове-2001" лише частину погодженого між сторонами товару:

Дизельного палива ДП-3-Євро5-ВО:

Відповідно до видаткової накладної 02.10.2020 №5293 - у кількості 24 853 л, на суму 417 530,40 грн, товарно-транспортна накладна від 02.10.2020 №БР5293;

Відповідно до видаткової накладної від 06.10.2020 №5367 - у кількості 2 000 л, на суму 33 000,00 грн, товарно-транспортна накладна від 06.10.2020 №БР5367;

Відповідно до видаткової накладної від 18.11.2020 №6119 - у кількості 7 037,969 л, на суму 120 349,27 грн, товарно-транспортна накладна від 18.11.2020 №БР6119;

Відповідно до видаткової накладної від 18.11.2020 №6124 - у кількості 3 962,031 л, на суму 53 915,32 грн, товарно-транспортна накладна від 18.11.2020 №БР6124;

Відповідно до видаткової накладної від 22.12.2020 №6402 - у кількості 14 991 л, на суму 289 446,23 грн, товарно-транспортна накладна від 22.12.2020 №БР6402.

Бензину автомобільного А-92-Євро5-Е5:

Відповідно до видаткової накладної від 06.10.2020 №5366 - у кількості 8 444,463 л, на суму 155 445,67 грн, товарно-транспортна накладна від 06.10.2020 №БР5366;

Відповідно до видаткової накладної від 06.10.2020 №5365 - у кількості 1 564,537 л, на суму 28 800,00 грн, товарно-транспортна накладна від 06.10.2020 №БР5365;

Відповідно до видаткової накладної від 18.11.2020 №6125 - у кількості 5 000 л,, на суму 93 540 грн, товарно-транспортна накладна від 18.11.2020 №БР6125.

Вищевказані видаткові накладні підписані зі сторони ТОВ "Степове-2001" без зауважень та не заперечується останнім, що ним було отримано вищевказані нафтопродукти.

При цьому, як вбачається з вище перелічених видаткових накладних, на виконання додаткової угоди №2, ТОВ "Брітіш Петроліум" поставив на адресу ТОВ "Степове-2001" дизельного палива на загальну суму 914 241,22 грн та бензину автомобільного А-92-Євро5 на загальну суму 277 785,67 грн.

Решта оплаченого позивачем товару дизельного палива вартістю 343 998,45 грн та бензину автомобільного А-92-Євро5 вартістю 25430,33 грн не було поставлено "Степове-2001".

Листом від 16.03.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договору постачання від 05.03.2020 №2583, на підтвердження чого надав докази направлення вищевказаного листа (копію опису вкладення до цінного листа, копію поштової накладної та копію фіскального чеку АТ "Укрпошта"). Крім того, 16.03.2021 позивачем на адресу відповідача направлено претензію на повернення коштів у загальному розмірі 617 777,05 грн (що становить вартість недопоставлених ТОВ "Брітіш Петроліум" нафтопродуктів), а також штраф у сумі 181 081,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 24 367,75 грн та три проценти річних у сумі 6 080,49 грн.

Вищезазначені листи також направлено електронною поштою на адресу .

Оскільки, вказана претензія залишена без відповіді ТОВ "Брітіш Петроліум", позивачу не повернуто та не поставлено погоджений між сторонами товар на вказану суму, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом статті 662 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до частини 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Умовою застосування частини 2 статті 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю.

У постанові Верховного Суду від 08.02.2019 року в справі №909/524/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого припис частини 2 статті 693 ЦК України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Відповідно до частини 1 статті 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Оскільки, законом не визначено форму пред`явлення відповідної вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач поставив позивачу лише частину погодженого між сторонами товару, а саме дизельного палива на загальну суму 914 241,22 грн та бензину автомобільного А-92-Євро5 всього на загальну суму 277 785,67 грн.

Отже, з урахуванням сум поставленого товару, вказаних у накладних відповідачем не був поставлений бензин автомобільний А-92-Євро5 на суму 25 430,33 грн, та дизельне паливо на суму 343 998,45 грн, загалом сума непоставленого товару становить 369 428,78 грн.

Водночас, ТОВ "Степове-2001" заявлено, що відповідачем не поставлено попередньо оплаченого товару на загальну суму 617 777,05 грн, що не знайшло свого підтвердження з наступних підстав.

Господарським судом міста Києва також встановлено, що відповідно до умов додаткової угоди №2 від 14.09.2020 сторонами визначено загальний об`єм дизельного палива (ДП Євро5-ВО), яке становить 96 373,3 л, загальною вартістю 1 258 239,67 грн, яке було поставлене частково, в обсязі 52 844 л, загальною вартістю 914 241,22 грн, та визначено загальний об`єм бензину автомобільного (А-92-Євро5), який становить 24 000 л, загальною вартістю 303 216,00 грн та який було поставлене частково, в обсязі 15 009 л, загальною вартістю 277 785,67 грн.

Оскільки позивачем отримано товар за вищевказаними накладними у кількості та за ціною, яка в них була зазначена без заперечень, позивач фактично погодив зміну умов договору щодо ціни товару.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано визначено правову природу сплаченої суми коштів, зокрема, у розмірі 369 428,78 грн, саме як попередня оплата.

Таким чином, зважаючи на виконання позивачем своїх зобов`язань з перерахування відповідачу попередньої оплати за товар, а також беручи до уваги нездійснення відповідачем поставки позивачу цього товару на суму 369 428,78 грн, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що у позивача, відповідно до частини 1 статті 670 та частин 1 та 2 статті 693 ЦК України, виникло право вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати непоставленого товару вартістю 369 428,78 грн, а не як було заявлено останнім у розмірі 617 777,05 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги, в частині стягнення основного боргу є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в частині стягнення попередньо оплаченого товару у розмірі 369 428,78 грн.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За частиною 2 зазначеної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 6.4 договору, в редакції додаткової угоди №2, у випадку порушення строків поставки товару, постачальник сплачує на користь покупця штраф: за затримку до 5 календарних днів включно - у розмірі 5% від вартості простроченої партії товару; за затримку від 6 до 10 календарних днів - у розмірі 10% від вартості простроченої партії товару; за затримку на 11 і більше календарних днів - у розмірі 15% від вартості простроченої партії товару.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок штрафу, погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо часткового задоволення штрафу в розмірі 169 212,02 грн.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Північний апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо часткового їх задоволення у розмірі 24 367,75 грн та 6 080,49 грн відповідно.

Разом із тим, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову.

Відповідно до статей 73, 74, 77 ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №910/7185/21 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Степове-2001" витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Степове-2001" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №910/7185/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №910/7185/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №910/7185/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.10.2021.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

В.В. Шапран