ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 року м. Дніпро Справа № 904/5423/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Вечірка І.О., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. (суддя Панна С.П.) у справі № 904/5423/20

за первісним позовом ОСОБА_1 , м. Тернівка, Павлоградський район, Дніпропетровська область

до ОСОБА_2 , с. Гуляйполе, Криничанський район, Дніпропетровська область

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , с.Гуляйполе, Криничанський район, Дніпропетровська область

до ОСОБА_1 , м.Тернівка, Павлоградський район, Дніпропетровська область

третя особа на стороні позивача за зустрічним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010", с. Гуляйполе

про визнання права власності на частку у статутному капіталі, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010", оформлене протоколом № 03-2019 від 07.03.2019р., визнання недійсним договору № 01/2019 купівлі-продажу частки у статутному (складеному) капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010", укладеного 07.03.2019р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петренко К.В. за реєстровим № 406, визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петренко К.В. за реєстровим № 408, 409.

30.12.2020р. ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: с. Гуляйполе, Криничанський район, Дніпропетровська область) права власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010" (ідентифікаційний код 37159989, місце знаходження:52370, Дніпропетровська обл., Криничанський район, с. Гуляйполе, вул. Центральна, буд. 39, кв. 5) у розмірі 100 % (сто відсотків); про визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010" (ідентифікаційний код 37159989, місце знаходження: 52370, Дніпропетровська обл., Криничанський район, с. Гуляйполе, вул. Центральна, буд. 39, кв. 5) у розмірі 100% (сто відсотків), що становить 140 000 (сто сорок тисяч) грн.; та визначення розміру частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010" (ідентифікаційний код 37159989, місце знаходження:52370, Дніпропетровська обл., Криничанський район, с. Гуляйполе, вул. Центральна, буд. 39, кв.5) ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: с. Гуляйполе, Криничанський район, Дніпропетровська область) у розмірі 100 % (сто відсотків), що становить 140 000 (сто сорок тисяч) грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. у справі № 904/5423/20:

- у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 - відмовлено у повному обсязі;

- позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі;

- визнано за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), право власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010" (ідентифікаційний код 37159989, місце знаходження: 52370, Дніпропетровська обл., Криничанський район, с. Гуляйполе, вул. Центральна, буд. 39, кв. 5) у розмірі 100 % (сто відсотків);

- визначено розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010" (ідентифікаційний код 37159989, місце знаходження: 52370, Дніпропетровська обл., Криничанський район, с.Гуляйполе, вул. Центральна, буд. 39, кв. 5) у розмірі 100 % (сто відсотків), що становить 140 000,00 грн. (сто сорок тисяч грн. 00 коп.);

- визначено розмір частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010" (ідентифікаційний код 37159989, місце знаходження: 52370, Дніпропетровська обл., Криничанський район, с. Гуляйполе, вул. Центральна, буд. 39, кв. 5) ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у розмірі 100 % (сто відсотків), що становить 140 000,00 грн. (Сто сорок тисяч грн. 00 коп.);

- стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на сплату судового збору у розмірі 6 306,00грн.

Не погодившись з вказаним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. у справі № 904/5423/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача за первісним позовом задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

1) судом першої інстанції не враховані обставини, які, як вважає апелянт, свідчать про недійсність договору купівлі-продажу та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р. Такими обставинами на думку апелянта є:

- на укладення зазначеного правочину не була отримана згода ОСОБА_3 , який згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на той час був учасником ТОВ "Агротрейд-2010", а також не була отримана згода дружини апелянта - ОСОБА_4 , з якою позивач перебував у шлюбі на момент укладення спірного правочину, та не була отримана згода ОСОБА_5 , з якою позивач перебував у шлюбі на момент створення ТОВ "Агротрейд-2010";

- ОСОБА_1 не отримував від ОСОБА_2 коштів за продаж своєї частки в статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010", а спірна частка позивачем не передавалася;

- ОСОБА_2 на момент розгляду цієї справи не здійснив державну реєстрацію змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо змін учасників ТОВ "Агротрейд-2010";

- спірний правочин був вчинений апелянтом під час здійснення незаконних реєстраційних дій щодо складу учасників ТОВ "Агротрейд-2010".

2) судом першої інстанції не враховані обставини, які, як вважає апелянт, свідчать про недійсність рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агротрейд-2010", які оформлені протоколом № 03-2019 від 07.03.2019р. Такими обставинами на думку апелянта є:

- на момент проведення вказаних загальних зборів, згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 був учасником ТОВ "Агротрейд-2010" з часткою, що складала 50 % статутного капіталу товариства, проте ОСОБА_3 не був присутнім на вказаних загальних зборах та не підписував протокол цих зборів, отже був відсутній кворум цих загальних зборів;

- учасникам ТОВ "Агротрейд-2010" не було направлено повідомлення про скликання на 07.03.2019р. загальних зборів учасників товариства;

3) відхилення судом висновку психологічної експертизи та пояснень свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , натомість врахування пояснень свідка ОСОБА_5 , а також не здійснення судом виклику цих свідків у судове засідання для надання пояснень, що призвело до неправильних висновків суду щодо наявності факту передачі грошей за спірним договором та відсутності психологічного тиску на позивача та введення його в оману;

4) задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які на думку апелянта виявилися в наступному:

- ОСОБА_2 без поважних причин не звернувся до державного реєстратора для здійснення державної реєстрації за собою права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010", отже, як вважає апелянт, в даному випадку відсутній предмет спору;

- приймаючи до розгляду зустрічний позов, суд першої інстанції не врахував, що у зустрічному позові зазначено неповний склад відповідачів, а саме - не зазначено як відповідача ТОВ "Агротрейд-2010".

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20 заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Науменко Світлани Борисівни про ухвалення додаткового рішення - задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: с.Гуляйполе, Криничанський район, Дніпропетровська область) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 25 000,00 грн.

Також не погодившись з додатковим рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернувся ОСОБА_1 із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Науменко Світлани Борисівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу відмовити повністю.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення від 10.06.2021р. у цій справі апелянт зазначає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є надмірною, отже, судом першої інстанції не дотримано принципу співмірності, а також звертає увагу на недотримання строків для подання доказів на підтвердження розміру судових витрат.

Представником відповідача за первісним позовом подано відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20, у відповідності до якого відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає оскаржуване додаткове рішення законним та обґрунтованим.

Згідно з протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2021 та від 14.07.2021 для розгляду апеляційних скарг визначена колегія у складі: головуючий суддя Чередко А.Є. (доповідач), судді Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.07.2021р. апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. у справі № 904/5423/20 залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду належних доказів доплати судового збору у сумі 9 459,00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.07.2021р. поновлено ОСОБА_1 строк подання апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 16.09.2021р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. у справі № 904/5423/20 та приєднано її до спільного розгляду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 16.09.2021р.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із відрядженням судді Паруснікова Ю.Б., та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2021р., для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Вечірка І.О., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2021р. вказаною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20.

У судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 16.09.2021р. по 21.10.2021р.

Апелянт та його представник у судовому засіданні доводи апеляційних скарг підтримали у повному обсягу та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційних скарг заперечував, вважає оскаржувані рішення законними та обгрунтованими, прийнятими з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційні скарги позивача безпідставними.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. та додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20 в межах доводів та вимог апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг апелянта, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010" (ідентифікаційний код 37159989), в чинній на момент розгляду цієї справи редакції, затверджений рішенням загальних зборів засновників ТОВ "Агротрейд-2010" від 10.02.2017р., зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14.02.2017 р., запис № 5000681; державний реєстратор Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Циганок Ірина Юріївна (щодо зміни складу або інформації про засновників).

Згідно з п. 1.2 вказаної редакції статуту ТОВ "Агротрейд-2010", учасниками товариства є громадяни України:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , що мешкає: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Тернівським МСГУДМС України в Дніпропетровській області 23.12.2015р.,

2. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , що мешкає: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Павлоградським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 26.10.2010р.

Пунктом 4.3 Статуту зазначено, що для забезпечення діяльності Товариства створений статутний капітал у розмірі 140 000,00 (сто сорок тисяч) гривень, який поділяється на 140 000 рівних часток, по 1 гривні кожна, при цьому вклади розподіляються наступним чином:

1. ОСОБА_1 - 70 000 (сімдесят тисяч) грн., 70 000 часток, що складає 50 % статутного капіталу;

2. ОСОБА_2 - 70 000 (сімдесят тисяч) грн., 70 000 часток, що складає 50 % статутного капіталу

Пунктом 3.1. Статуту передбачено, що учасник може тільки за згодою всіх учасників уступити свою частку (її частину) одному або кільком Учасникам, а також третім особам. Учасники користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її уступив, незалежно від їх частки у статутному капіталі Товариства.

07.03.2019р. між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір № 1/2019 купівлі-продажу частки у статутному (складеному) капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2010" (ідентифікаційний код 37159989), далі за текстом - Товариство, згідно з яким ОСОБА_1 продав належну йому частку в статутному капіталі Товариства в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, що становить 50 %, а ОСОБА_2 купив зазначену частку за 70 000 (сімдесят тисяч) гривень.

У відповідності до п. 2.2 договору право власності на частку у статутному (складеному) капіталі Товариства переходить до покупця ( ОСОБА_2 ) з моменту підписання цього договору.

Також у відповідності до п. 3.2 договору оплата за цим договором відбувається в момент підписання цього договору сторонами. Своїми підписами під цим договором сторони підтверджують, що оплата здійснена в повному обсязі і будь-які претензії з цього приводу у сторін відсутні.

Пунктом 4.1 договору визначено, що сторони свідчать і гарантують одна одній, що вони разом і кожна окремо в момент укладення Договору жодною мірою, ні законом, ні судовим рішенням, ні у іншій спосіб не обмежені в праві укладати і виконувати цей договір, і що цей договір є їх вільним волевиявленням. Відповідно до п. 4.2.2. договору з моменту укладення цього договору та передачі частки, як це визначено у п. 2.2. договору, продавець втрачає всі права по відношенню до цієї частки.

Договір укладений в письмовій формі, за згодою сторін договір посвідчений Петренко К.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 406. Текст договору викладений на спеціальному нотаріальному бланку ННТ 757007, згідно із посвідчувальним написом нотаріуса договір підписано сторонами в присутності нотаріуса, особи сторін встановлено, дієздатність перевірено.

На підтвердження виконання договору купівлі-продажу і підтвердження передачі частки від продавця ОСОБА_1 до покупця ОСОБА_2 сторони склали акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р., який підписаний обома сторонами особисто, справжність їх підписів засвідчена Петренко К.В. , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 408, 409. Акт приймання-передачі викладений без використання спеціального нотаріального бланку, на ньому міститься засвідчувальний напис нотаріуса, згідно з яким нотаріус засвідчив справжність підписів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які зроблено в присутності нотаріуса, особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які підписали акт приймання-передачі, встановлено, їх дієздатність перевірено.

07.03.2019р. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , діючи як учасники ТОВ "Агротрейд-2010", провели загальні збори учасників Товариства, які прийняли наступні рішення:

1. обрати головою зборів - ОСОБА_1 , а Секретарем Зборів - ОСОБА_2 , і надати їм повноваження на підписання цього протоколу;

2. затвердити здійснення відступлення учасником Товариства ОСОБА_1 (шляхом укладення договору купівлі-продажу) належної йому частки у статутному капіталі Товариства в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн., що становить 50 % статутного капіталу Товариства на користь іншого учасника Товариства - ОСОБА_2 і затвердити новий склад учасників Товариства, встановивши, що єдиним учасником Товариства є ОСОБА_2 , якому належить частка в статутному капіталі Товариства в розмірі 140 000 (сто сорок тисяч) грн., що становить 100 % статутного капіталу Товариства.

3. провести державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у зв`язку зі продажем належної ОСОБА_1 частки в Статутному капіталі Товариства, уповноваживши на здійснення всіх дій, пов`язаних з державною реєстрацією ОСОБА_2 .

Рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р. оформлені протоколом № 03-2019, який підписано обома учасниками. Справжність підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на протоколі загальних зборів учасників ТОВ "Агротрейд-2010" від 07 березня 2019р. засвідчено Петренко К.В. , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 410, 411. Текст протоколу № 03-2019 викладений без використання спеціального нотаріального бланку, на ньому міститься засвідчувальний напис нотаріуса, згідно з яким нотаріус засвідчив справжність підписів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які зроблено в присутності нотаріуса, особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які підписали протокол, встановлено, їх дієздатність перевірено.

Звертаючись з даним позовом до Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 обґрунтовував позовні вимоги тим, що станом на 07.03.2019р. - на момент укладення спірного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і відповідно до статуту ТОВ "Агротрейд-2010", затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Агротрейд-2010" від 23.10.2018р., учасниками Товариства були позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а відчуження частки учасника Товариства на користь третіх осіб згідно із вказаним статутом мало відбуватись виключно за згодою учасників Товариства. Оскільки згода учасника ОСОБА_3 на продаж учасником ОСОБА_1 його частки на користь відповідача ОСОБА_2 відсутня, то позивач ОСОБА_1 вважав спірний договір купівлі-продажу частки від 07.03.2019р. недійсним. Також позивач вважав спірний договір недійсним через те, що з ним як з продавцем частки не було здійснено розрахунку за відчужену частку, грошових коштів від ОСОБА_2 він не отримував. Додатково, як на підставу недійсності договору купівлі-продажу частки від 07.03.2019р. посилався на те, що договір укладено під тиском з боку відповідача та внаслідок обману відповідачем. Позивач вважав спірний договір фіктивним, тобто укладеним без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлювались.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог за первісним позовом, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не довів належними, допустимими і достовірними доказами відсутності його волі на укладення спірного правочину - договору № 1-2019 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р. та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р., або наявності обставин, що вплинули на його волевиявлення щодо його укладення.

Водночас, задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що за договором № 1-2019 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 останній набув право власності 100% частки у статутному капіталі товариства. Здійснити державну реєстрацію змін у складі учасників ТОВ "Агротрейд-2010" ОСОБА_2 не має можливості через зміни у законодавстві, що відбулись з моменту укладення акту приймання-передачі частки у статутному капіталі капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р., а оформленню нового акту приймання-передачі частки, який би відповідав діючому законодавству, перешкоджає позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 , який не визнає права власності ОСОБА_2 на частку у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ "Агротрейд-2010" та вважає недійсним договір № 1-2019 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р., про що ОСОБА_1 заявлено первісний позов у цій справі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до частин першої та другої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Як зазначено у пункті 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі, зокрема статті 230 Цивільного кодексу України, слід мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла, за її твердженням, під впливом обману - позивач.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.

Як зазначено вище, у відповідності до вказаної норми Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", ОСОБА_1 відчужено свою частку у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" на користь ОСОБА_2 , про що 07.03.2019р. між сторонами укладено відповідний договір купівлі-продажу.

На виконання вказаного договору купівлі-продажу і підтвердження передачі частки від продавця до покупця між сторонами укладено акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р.

Зазначені договір купівлі-продажу і акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р. підписані обома сторонами особисто, справжність їх підписів засвідчена Петренко К.В. , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, нотаріусом здійснено відповідні реєстраційні записи в реєстрі.

Додатково, 07.03.2019р. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , як учасниками ТОВ "Агротрейд-2010" проведено загальні збори учасників товариства, яким серед іншого прийнято рішення про затвердження відступлення ОСОБА_1 (шляхом укладення договору купівлі-продажу) належної йому частки у статутному капіталі Товариства в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн., що становить 50 % статутного капіталу Товариства на користь ОСОБА_2 , затверджено новий склад учасників Товариства та встановлено, що єдиним учасником Товариства є ОСОБА_2 , якому належить частка в статутному капіталі Товариства в розмірі 140 000 (сто сорок тисяч) грн., що становить 100 % статутного капіталу Товариства.

Вказане рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р. оформлено протоколом № 03-2019, який підписано обома учасниками особисто, справжність їх підписів засвідчена Петренко К.В. , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, нотаріусом здійснено відповідні реєстраційні записи в реєстрі.

У даному випадку позивачем за первісним позовом не заперечується укладення ним вказаних договору купівлі-продажу і акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р., а також підписання протоколу № 03-2019 загальних зборів учасників ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р., однак, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач за первісним позовом посилається на укладення оспорюваного правочину під впливом обману з боку ОСОБА_2 .

На підтвердження обставин укладення оспорюваного правочину під впливом обману з боку ОСОБА_2 , позивачем за первісним позовом в якості доказів надано до суду наступні документи: заяви свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також висновок психологічної експертизи.

Щодо поданих позивачем за первісним позовом доказів судова колегія зазначає наступне.

У відповідності до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належність доказів передбачена ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до якої належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтєю 77 Господарського процесуального кодексу України встановлена допустимість доказів, у відповідності до якої обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків. Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Вимоги до заяви свідка встановлені ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що у заяві свідка серед іншого зазначається підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

В порушення ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, в заяві свідка ОСОБА_6 відсутні відповідні підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Отже, дана заява не є допустимим доказом та вірно не прийнята до уваги судом першої інстанції.

Як вбачається із заяви свідка ОСОБА_8 , в цій заяві відсутні посилання на будь-які обставини щодо укладення позивачем і відповідачем за первісним позовом договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.03.2019р., свідок лише повідомляє про обставини, які не входять до предмету доказування - про співпрацю з ТОВ "Агротрейд-2010" з 2013 року, про події вересня 2018 року і вересня 2019 року тощо.

Дослідивши зміст заяви свідка ОСОБА_7 судом встановлено, що дана заява також не містить відомостей про обставини, що входять до предмету доказування в даній справі, свідок лише повідомляє про свої припущення щодо особи відповідача за первісним позовом і про взаємини з відповідачем, його дружиною, її матір`ю, які свідок не підтримує з 2018 року.

Отже, колегія суддів констатує, що надані позивачем за первісним позовом заяви свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 також не є належними доказами у справі, тому вірно не враховані при прийняті рішення судом першої інстанції.

Щодо висновку психологічної експертизи судова колегія зазначає, що з суті питань, які були поставлені перед експертом та були предметом експертного дослідження, позивач за первісним позовом в ході цього дослідження мав свідчити за або проти себе особисто. Виходячи із суті правовідносин та враховуючи очевидну заінтересованість ОСОБА_1 у результаті вирішення спору, судова колегія вважає, що наданий позивачем за первісним позовом висновок психологічної експертизи також не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ під час розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що матеріали справи та встановлені судом першої інстанції обставини вказують на вчинення позивачем за первісним позовом цілком логічних і послідовних дій, що свідчать про свідоме відчуження ним своєї частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" на користь відповідача за первісним позовом.

Стосовно тверджень апелянта про те, що не здійснення судом першої інстанції виклику свідків у судове засідання для надання пояснень, призвело до неправильних висновків суду щодо наявності факту передачі грошей за спірним договором та відсутності психологічного тиску на позивача та введення його в оману, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Як зазначено вище, судовою колегією встановлено, що місцевим господарським судом в повній мірі досліджені заяви свідків, що подані до суду позивачем за первісним позовом, та їм надана відповідна оцінка. Отже, враховуючи надану оцінку зазначеним заявам свідків, судова колегія вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для виклику цих свідків для допиту.

Стосовно доводів апелянта про те, що за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р. з ним не було проведено розрахунків і грошові кошти в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) грн. від відповідача за первісним позовом він не отримував, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з п. 3.2. договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р., оплата за цим договором відбувається в момент підписання цього Договору сторонами. Своїми підписами під цим договором сторони підтверджують, що оплата здійснена в повному обсязі і будь-які претензії з цього приводу у сторін відсутні.

Як зазначено вище, вказаний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р. підписаний обома сторонами особисто, справжність їх підписів засвідчена Петренко К.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, нотаріусом здійснено відповідні реєстраційні записи в реєстрі.

В постанові від 08.09.2020р. у справі № 916/667/18 (провадження № 12-145гс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що пункт договору в тій його частині, в якій він містить відомості про отримання покупцями грошей, суму цих грошових коштів та пропорції, в якій вони отримані кожним з продавців, є даними, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Отже, положення договору, які містять зазначені відомості, відповідають визначенню доказів, наведеному в частині першій статті 73 ГПК України, а тому вони є письмовим доказом. Щодо правової оцінки відповідного пункту договору як розписки Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що під розпискою на практиці, як правило, розуміється письмовий документ, який містить відомості про певні обставини, наприклад про отримання однією особою від іншої грошей, іншого майна тощо. Розписка у такому значенні є письмовим доказом згідно із частиною першою, пунктом 1 ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України. Тому відповідний пункт договору в тій його частині, у якій він містить відомості про отримання покупцями грошей до підписання договору, суму цих грошових коштів та пропорції, у якій вони отримані кожним з продавців, є розпискою. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Водночас законом не встановлено, що факт отримання грошових коштів має бути підтверджений певними засобами доказування. Тому кожна зі сторін може доводити таку обставину або спростовувати її будь-якими доказами. Зокрема, таким доказом може бути положення договору про одержання однією стороною від іншої грошових коштів.

Судова колегія звертає увагу, що факт здійснення розрахунків між сторонами за спірним договором купівлі-продажу частки підтверджується підписами обох сторін на самому договорі. При цьому, зворотнє обґрунтовується позивачем лише з посиланням на показання свідків, що містяться у відповідних заявах, правова оцінка яким надана вище.

Отже, колегія суддів апеляційного суду констатує, що позивачем за первісним позовом не спростовано належними та допустими доказами факту здійснення відповідачем за первісним позовом розрахунків за спірним договором.

Крім цього, не виконання однією з сторін договору свого зобов`язання не є підставою для визнання такого договору недійсним.

Судова колегія відхиляє твердження апелянта про те, що договір купівлі-продажу частки у статутному (складеному) капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р., акт приймання-передачі частки у статутному капіталі від 07.03.2019р., є недійсними через те, що на укладення зазначеного договору не була отримана згода ОСОБА_3 - особи, яка значилась учасником товариства на вказану дату, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, на момент розгляду справи № 904/5423/20 набрало законної сили та було чинним рішення Господарського суду Дніпроперовської області від 21.11.2019р. у справі № 904/3597/19, яким позов ОСОБА_2 задоволено повністю, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агротрейд-2010" від 23.10.2018р., визнано недійсним статут товариства в редакції, затвердженій рішенням від 23.10.2018р., а також скасовано 7 (сім) реєстраційних записів про вчинені неправомірні дії щодо товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Після виконання зазначеного рішення і скасування неправомірних реєстраційних записів відомості про учасника ТОВ "Агротрейд-2010" - ОСОБА_3 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виключені.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що за таких обставин у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для врахування посилання позивача за первісним позовом в даній справі про необхідність отримання у ОСОБА_3 згоди на укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р. та прийняття спірного рішення без його участі, адже зміна складу учасників Товариства була здійснена незаконно, відповідне рішення зборів визнано недійсним, тобто не породило правових наслідків та є нечинним з моменту прийняття, а тому вказані обставини не можуть бути підставами для визнання недійсним спірного договору.

Отже, відповідні твердження апелянта, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та відхиляються судом апеляційної інстанції.

За таких же обставин, судова колегія відхиляє твердження апелянта про те, що на момент проведення загальних зборів учасників ТОВ "Агротрейд-2010" 07.03.2019р., згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 був учасником ТОВ "Агротрейд-2010" з часткою, що складала 50% статутного капіталу товариства, проте ОСОБА_3 не був присутнім на вказаних загальних зборах та не підписував протокол цих зборів, отже був відсутній кворум цих загальних зборів.

Не заслуговують на увагу і твердження апелянта щодо неналежного повідомлення про скликання загальних зборів учасників 07.03.2019р., повідомлення про які повинно бути надіслане учасникам товариства не менше як за 30 днів до дати їх проведення. Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду, що згідно з протоколом № 3-2019 загальних зборів учасників ТОВ "Агротрейд-2010", підписаним і позивачем за первісним позовом, і відповідачем, підписи засвідчено нотаріусом, на загальних зборах 07.03.2019р. були присутні всі учасники, які в сукупності володіли 100% голосів, а тому це не вплинуло на реалізацію права позивача на участь в управлінні справами Товариства і не може слугувати підставою для визнання недійсними прийнятих 07.03.2019р. рішень загальних зборів учасників ТОВ "Агротрейд-2010".

Враховуючи викладене, судова колегія зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач не довів підстав, з якими закон пов`язує визнання правочинів недійсними. Зокрема, позивачем не надано належних і допустимих доказів, що підтверджують вчинення ним спірного договору під впливом помилки, обману, тяжкої обставини, тощо.

Спростовуються матеріалами справи і доводи апелянта щодо фіктивності спірного договору, адже внаслідок його укладення відповідач набув право на частку в статутному капіталі Товариства у розмірі 100%, тобто правові наслідки, обумовлені договором, настали.

Безпідставними є і доводи апелянта щодо відсутності згоди на укладення спірного договору дружини апелянта - ОСОБА_4 , з якою позивач перебував у шлюбі на момент укладення спірного правочину та згоди ОСОБА_5 , з якою позивач перебував у шлюбі на момент створення ТОВ "Агротрейд-2010", адже остання у заяві свідка підтверджує надання нею такої згоди, а матеріалами справи не підтверджується існування у ОСОБА_4 права спільної власності на частку позивача у статутному капіталі Товариства.

Враховуючи усе вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав, з якими законодавство, у наведеному випадку, пов`язує визнання оспорюваного договору та рішення недійсними та вірно відмовив у задоволенні первісного позову.

Щодо оскарження апелянтом рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. у справі № 904/5423/20 в частині задоволення зустрічного позову, судова колегія зазначає наступне.

На підставі договору № 1-2019 купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 07.03.2019р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , останній набув права власності 100 % частки статутного капіталу (з урахуванням власної частки в розмірі 50 %, що належала йому до укладення договору). Позивач за зустрічним позовом став єдиним одноосібним учасником ТОВ "Агротрейд-2010", про що було складено акт приймання-передачі частки та прийнято рішення загальними зборами учасників ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019 р.

Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" внесені зміни до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а саме, доповнено ст. 17 частиною п`ятою наступного змісту:

"Для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі у цій частині - товариство) подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей; 2) документ про сплату адміністративного збору; 3) один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства."

Згідно із частиною п`ятою ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в редакції Закону, що діяв на день укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі 07.03.2019р., для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю мав подаватися (серед інших) такий документ як акт приймання-передачі частки у статутному капіталі. Законом в редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу частки, передбачалось, що справжність підписів на акті приймання-передачі частки у статутному капіталі засвідчується нотаріально. Інших вимог до акту закон не містив.

Пізніше, Законом № 159-ІХ від 03.10.2019р., який набрав чинності з 02.11.2019р., до частини п`ятої ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" було внесено зміни, згідно з яким до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі було встановлено нові вимоги, а саме передбачено, що справжність підписів на акті приймання-передачі частки у статутному капіталі засвідчується нотаріально і - додатково - з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів.

Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Агротрейд-2010" від 07.03.2019р. складений без використання спеціальних нотаріальних бланків, оскільки на той момент законодавство не зобов`язувало складати відповідні акти на бланках. Сторони не переоформлювали акт приймання-передачі частки від 07.03.2019р., оскільки викладення раніше складеного акту на спеціальних нотаріальних бланках після набрання чинності відповідним Законом, не передбачено жодним актом законодавства.

Крім того, як вбачається з матеріалів і обставин справи, продавець - відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 оспорює право власності позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 на відчужену ним частку у статутному капіталі, оспорює дійсність договору купівлі-продажу частки і акту приймання-передачі від 07.03.2019р., що в свою чергу перешкоджає позивачу за зустрічним позовом здійснити державну реєстрацію змін, що відбулись у розмірі часток ТОВ "Агротрейд-2010", зареєструвати право власності на придбану ним частку і внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, у зв`язку із змінами, що відбулись у законодавстві, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не мав можливості подати для державної реєстрації змін акт приймання-передачі частки від 07.03.2019р., оскільки підписи на ньому хоча і засвідчені нотаріально, але викладено його не на спеціальному нотаріальному бланку.

Водночас, чинне законодавство (ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в редакції, що діє станом на час розгляду даної справи) передбачає можливість для захисту прав позивача за зустрічним позовом і здійснення державної реєстрації відповідних змін до відомостей про статутний капітал ТОВ "Агротрейд-2010" і розміри часток учасників - шляхом подання для державної реєстрації такого документу, як судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст.16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Водночас, аналіз вищезгаданої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", дає підстави дійти висновку про те, що остання містить в собі додатковий перелік способів захисту, зокрема саме учасників товариств з обмеженою відповідальністю, тобто норми якого є спеціальними для зазначених суб`єктів. За змістом даної статті захист права власності на частку в статутному капіталі має здійснюватись через визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства в судовому порядку (підпункт "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом, є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Право доступу до правосуддя є одним із фундаментальних прав, гарантованих, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суди повинні здійснювати правосуддя (стаття 124 Конституції України). Прийняте рішення повинно призводити до змін у правовому становищі сторін. Аналогічні правові висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 923/876/16.

Під час розгляду справи № 911/1149/19 за позовом про визнання права власності на частку у статутному капіталі та визначення розміру статутного капіталу Верховний суд сформував наступну позицію: право власності на частку в статутному капіталі ТОВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін. Закон не пов`язує момент виникнення права участі у товаристві з обмеженою відповідальністю з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

У разі відступлення частки, особа набуває права на частку внаслідок укладення правочину з учасником товариства, а не внаслідок його прийняття до складу учасників товариства загальними зборами чи державної реєстрації відповідних змін.

Позовні вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсним, визнання недійсним статуту чи недійсними змін до нього, визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 за провадженням № 12-88гс19). Належним способом захисту є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства, причому відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Інший підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі №48/340.

Європейський суд з прав людини, у справі "Delcourt v. Веlgіum", зазначив, що "...стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права...".

Тобто, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 392 цього ж кодексу передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_2 до цього часу не звернувся до державного реєстратора і не надав суду доказів такого звернення, судова колегія зазначає, що ні в Законі України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", ні в Законі Україні "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", ні в будь-якому іншому акті законодавства не передбачений граничний строк для звернення до реєстраційної служби для здійснення відповідних дій.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав, з якими законодавство у наведеному випадку пов`язує визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства, визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства, у зв`язку з чим останній дійшов до правомірного висновку про задоволення зустрічного позову.

З огляду на вищенаведене та приписи ст. 277 ГПК України не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення про задоволення зустрічного позову і не залучення ТОВ "Агротрейд-2010" відповідачем за зустрічним позовом, яке визначено позивачем за зустрічним позовом третьою особою без замостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом, адже це не призвело до прийняття неправильного рішення у справі.

Не вбачає апеляційний суд і підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20.

Так, 01.06.2021р. до суду першої інстанції від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 25 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат за послуги адвоката суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявні усі необхідні докази на підтвердження цих витрат.

Розглянувши матеріали справи, місцевий господарський суд вирішив, що з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також часу, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку зустрічної позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупного часу, витраченого на опрацювання спірних правовідносин та участь у судових засіданнях, заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. є справедливою та співрозмірною.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Колегія суддів апеляційного суду враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц, де зазначено про наступне.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, між відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та адвокатським об`єднанням «УНК Груп» укладений Договір № 01/08-19/37 від 01.08.2019 р. про надання правової допомоги, пунктом 1.3 якого передбачено, що ведучим спеціалістом, адвокатом Об`єднання, що безпосередньо веде справи Довірителя, призначається адвокат Об`єднання Науменко Світлана Борисівна (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 1026, видане на підставі рішення Дніпропетровської обласної КДКА від 13 вересня 2001 року). Інтереси відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 в даній справі представляла адвокат АО «УНК Груп» Науменко Світлана Борисівна. Повноваження адвоката підтверджуються ордером про надання правової допомоги серії ДП № 1896/020 від 09.12.2020 р., виданим АО «УНК Груп» та свідоцтвом про право зайняття адвокатською діяльністю адвоката Науменко С.Б. № 1026, виданого на підставі рішення Дніпропетровської обласної КДКА від 13.09.2001р.

Пунктом 1.1 Договору № 01/08-19/37 від 01.08.2019 р. про надання правової допомоги передбачено, що АО «УНК Груп» приймає на себе зобов`язання надавати необхідну довірителю правову допомогу, зокрема, надавати йому консультації та роз`яснення з юридичних питань, усні та письмові довідки щодо застосування законодавства України, здійснювати представницькі повноваження за його усним або письмовим дорученням, представляти і захищати права та законні інтереси довірителя перед третіми особами, у тому числі здійснювати його представництво, пов`язане з веденням судових справ, зокрема, у господарських судах.

У відповідності до п. 2.1 Договору № 01/08-19/37 від 01.08.2019р. про надання правової допомоги правова допомога надається згідно умов Договору і на підставі Протоколів доручення до цього Договору, що є невід`ємною частиною договору. У Протоколах доручення сторони узгоджують зміст, строки виконання доручення (доручень) Довірителя, розмір та строки сплати гонорару (винагороди) Об`єднанню та інші умови щодо конкретних доручень Довірителя, даних ним Адвокату згідно цього Договору.

До заяви представника адвоката Науменко С.Б. доданий - Протокол-доручення № 2 від 09.12.2020р. (додаток № 2 до Договору № 01/08-19/37 від 01.08.2019р. про надання правової допомоги), яким передбачено, що Балагура Д.М. доручає, а Об`єднання приймає до виконання наступне доручення: надання правової допомоги з представництва Довірителя у господарській справі № 904/5423/20 за корпоративним спором, спрямованим на захист прав Довірителя як учасника товариства з обмеженою відповідальністю - до оголошення судом першої інстанції рішення у справі (ухвали, якою провадження у справі в суді першої інстанції завершується, в тому числі ухвали про затвердження судом мирової угоди) - під час провадження у суді першої інстанції, а саме у Господарському суді Дніпропетровської області.

На виконання доручення Об`єднання виконує для Довірителя наступні види правової допомоги:

- надання консультацій та роз`яснення з юридичних питань, усні та письмові довідки щодо застосування законодавства України, здійснювати представницькі повноваження, представляти і захищати права та законні інтереси довірителя перед третіми особами, у тому числі (але не виключно): в усіх державних органах та органах місцевого самоврядування України, підприємствах, установах та організаціях України, перед фізичними особами та (або) фізичними особами-підприємцями, в тому числі, але не тільки: перед державними реєстраторами прав нерухомого майна, бюро технічної інвентаризації, в органах Міністерства внутрішніх справ, прокуратури, Служби безпеки України, державної виконавчої служби, органах Міністерства з питань надзвичайних ситуацій, Міністерства юстиції України, органах статистики, перед їх посадовими та службовими особами, а також судах будь-якої інстанції, з питань, пов`язаних із представництвом, захистом прав, свобод та інтересів Довірителя, в тому числі, але не обмежуючись нижчезазначеним;

- ознайомлення з первинними документами і іншими матеріалами щодо спору між Довірителем та колишнім учасником Товариства, який здійснив відчуження частки на користь Довірителя (корпоративний спір щодо визнання права власності Довірителя на частку в Товаристві, визначення розміру частки, визначення розміру статутного капіталу);

- правовий аналіз документів і визначення наявності підстав та судових перспектив щодо звернення Довірителем до суду першої інстанції;

- складення, оформлення і подання позовної заяви від імені та в інтересах Довірителя, відстеження прийняття справи до розгляду судом, призначення судових засідань;

- участь у судових засіданнях господарського суду з метою представництва інтересів Довірителя в справі (незалежно від кількості судових засідань, до ухвалення і оголошення рішення судом);

- складення всіх необхідних процесуальних документів від імені Довірителя (заяв по суті справи та/або заяв з процесуальних питань), вчинення від імені Довірителя всіх необхідних процесуальних дій;

- одержання рішення суду (засвідченої судом копії), правовий аналіз та надання роз`яснень щодо його виконання або оскарження, визначення подальших дій для Довірителя.

Пунктами 3, 4 Протоколу доручення № 2 передбачено, що загальний розмір винагороди (гонорару) за виконання доручення, визначеного цим Протоколом - ведення господарської справи у суді першої інстанції, складає 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч грн. 00 коп.). Отже, оплата за надання правничої допомоги є фіксованою.

Встановлено, що за Договором про надання правової допомоги Довіритель вносить адвокатському об`єднанню оплату винагороди (гонорару) в строк, що становить не більше 10 банківських днів з моменту оголошення рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі (ухвали, якою розгляд справи завершується), але в будь-якому випадку після передачі об`єднанням копії рішення суду першої інстанції Довірителю.

Тобто, на момент подання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу вартість наданих послуг у розмірі 25 000,00 грн. ще не сплачена, однак сторони погодили обов`язок оплати цієї суми в майбутньому.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в абз. 3 п. 6.5. постанови від 03.10.2019 по справі № 922/445/19 зробила висновок, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, виходячи з вищенаведених приписів законодавства, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, які підтверджують такі витрати.

Як свідчать матеріали справи, представником ОСОБА_2 подано до суду детальний опис наданих нею послуг по справі № 904/5423/20 на загальну суму 25 000,00грн. Згідно із вказаним детальним описом адвокатом витрачено 42 години 25 хвилин часу на надання правничої допомоги в межах представництва відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 в даній справі, не враховуючи часу безпосередньо судових засідань, а також часу на дорогу до/з суду; адвокатом складено 11 процесуальних документів у справі (заяв по суті, клопотань, пояснень); прийнято участь у 8 судових засіданнях.

Виходячи з вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу Україниу, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04, п. 269).

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" також роз`яснено, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Отже, враховуючи складність і строк розгляду справи, виконані адвокатом роботи, принципи співрозмірності та розумності судових витрат, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що розумним розміром витрат на послуги адвоката у даному спорі є сума 25 000,00 грн.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційних скарг необгрунтованими, а оскаржувані рішення такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. та додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20 відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 18 918,00 грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021р. та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. у справі № 904/5423/20 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 01.11.2021 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд