ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року справа № 925/896/21

м. Черкаси

За позовом акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Уманського комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго"

про стягнення 6604585,61 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

представника позивача в режимі відеоконференції адвоката Поліщука В.О. за довіреністю від 22.12.2020;

від відповідача не явилися.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Уманського комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" (далі також - відповідач) про стягнення 6604585,61 грн. заборгованості за укладеним між сторонами договором постачання природного газу від 27.09.2019 №1520/1920-ТЕ-36, в тому числі: 5730729,42 грн. основного боргу, 65333,26 грн. пені, 580368,90 грн. інфляційних нарахувань і 228154,03 грн. три проценти річних.

Позивач у позові також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача 99068,78 грн. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором постачання природного газу від 27.09.2019 №1520/1920-ТЕ-36 щодо оплати переданого йому позивачем у жовтні, листопаді і грудні 2019 року та січні, лютому, березні і квітні 2020 року природного газу.

Ухвалою від 12.07.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/896/21, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у справі підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 31.08.2021 і встановив відповідачу строк для подання відзиву.

21 липня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив відповідача із запереченнями проти позову.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що на нього покладено виконання державної соціальної функції - безперебійне забезпечення населення, підприємств, установ та організацій міста Умані тепловою енергією на основі надійного функціонування та розвитку державної системи теплопостачання. При цьому, причинами виникнення заборгованості за спожитий природний газ за договором перед позивачем були об`єктивні обставини, які не залежали від ведення господарської діяльності відповідача, зокрема: не надання відповідачу субвенцій з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася для споживачів (населення); встановлення економічно необґрунтованих тарифів нижче собівартості; арешт майна та коштів на усіх рахунках відповідача, який було знято лише 10.07.2020. Також, на несвоєчасність проведення розрахунків впливає, зокрема й заборона Верховною Радою штрафувати за несвоєчасну оплату комунальних послуг під час карантину і протягом 30 днів після його скасування. Відзив містить клопотання про зменшення на підставі ст. 233 Господарського кодексу України і ст. 551 Цивільного кодексу України застосованих позивачем інфляційних нарахувань і 3% річних, а також пені на 90%.

02 серпня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшла відповідь на відзив, якою позивач відхилив доводи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову.

Ухвалою від 31.08.2021 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання у справі №925/896/21 на 10 год. 30 хв. 22.09.2021 у приміщенні Господарського суду Черкаської області, повідомив сторони про дату, час і місце цього підготовчого засідання і встановив відповідачу строк для подання заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 16.09.2021 Господарський суд Черкаської області задовольнив заяву представника акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" адвоката Поліщука В.О. про участь у судовому засіданні у справі №925/896/21, призначеному на 10 год. 30 хв. 22.09.2021, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 22.09.2021 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі №925/896/21 і призначив її до розгляду по суті на 11 год. 30 хв. 21.10.2021.

15 вересня 2021 року до господарського суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника та про зменшення розміру штрафних санкцій (пеню) до максимально можливих.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.10.2021 за участю представника позивача, останній позов підтримав з викладених у ньому підстав, а господарський суд розглянув справу по суті і оголосив вступну і резолютивну частини ухваленого у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі докази, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

27 вересня 2019 року позивач як постачальник і відповідач як споживач уклали між собою договір постачання природного газу №1520/1920-ТЕ-36 (а.с. 18-27, далі - договір №1520/1920-ТЕ-36), згідно з п. 1.1 та п. 1.2 якого постачальник зобов`язався передати у власність споживачу природний газ виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

У п. 2.1 договору №1520/1920-ТЕ-36 його сторони передбачили, що постачальник передає споживачу у жовтні 2019 року - квітні 2020 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 12393,0 тис.куб.м., у тому числі: у жовтні 2019 року 407,0 тис.куб.м., у листопаді 2019 року 2069,0 тис. куб. м., у грудні 2019 року 2719,0 тис. куб. м., у січні 2020 року 3066,0 тис. куб. м., у лютому 2020 року 2116,0 тис. куб. м., у березні 2020 року 1733,0 тис. куб. м. і квітні 2020 року 283,0 тис. куб. м.

Пунктом 5.1 договору №1520/1920-ТЕ-36 встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У п. 7.2 договору №1520/1920-ТЕ-36 його сторони передбачили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно з пунктом 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 17,8% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 11.1 договору №1520/1920-ТЕ-36 встановлено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання договору №1520/1920-ТЕ-36 позивач передав відповідачу, а останній прийняв у жовтні 2019 року 232,67500 тис.куб.м. природного газу загальною вартістю з урахуванням ПДВ 1236886,45 грн., у листопаді 2019 року 1403,51000 тис.куб.м. природного газу загальною вартістю з урахуванням ПДВ 8515695,88 грн., у грудні 2019 року 2015,10500 тис.куб.м. природного газу загальною вартістю з урахуванням ПДВ 10721694,53 грн., у січні 2020 року 2150,95300 тис.куб.м. природного газу загальною вартістю з урахуванням ПДВ 12322792,52 грн., у лютому 2020 року 1883,85200 тис.куб.м. природного газу загальною вартістю з урахуванням ПДВ 9205616,11 грн., у березні 2020 року 1492,26700 тис.куб.м. природного газу загальною вартістю з урахуванням ПДВ 6303622,32 грн. та у квітні 2020 року 335,31100 тис.куб.м. природного газу загальною вартістю з урахуванням ПДВ 1215633,82 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2019, від 30.11.2019, від 31.12.2019, від 31.01.2020, від 29.02.2020, від 31.03.2020 і від 30.04.2020 (а .с. 38 - 44).

Таким чином, в цілому вартість переданого позивачем відповідачу у жовтні, листопаді і грудні 2019 року та січні, лютому, березні і квітні 2020 року природного газу становить 49521941,63 грн.

За умовами п. 5.1 договору №1520/1920-ТЕ-36 відповідач мав остаточно розрахуватися за природний газ, поставлений йому позивачем у жовтні 2019 року на суму 1236886,45 грн., - до 26.11.2019, за природний газ, поставлений у листопаді 2019 року на суму 8515695,88 грн., - до 26.12.2019, за природний газ, поставлений у грудні 2019 року на суму 10721694,53 грн., - до 26.01.2020, за природний газ, поставлений у січні 2020 року на суму 12322792,52 грн., - до 26.02.2020, за природний газ, поставлений у лютому 2020 року на суму 9205616,11 грн., - до 26.03.2020, за природний газ, поставлений у березні 2020 року на суму 6303622,32 грн., - до 26.04.2020, за природний газ, поставлений у квітні 2020 року на суму 1215633,82 грн., - до 26.05.2020.

Відповідач оплатив переданий йому позивачем у жовтні - грудні 2019 року та січні - квітні 2020 року природний газ частково в сумі 43791212,21 грн. відповідно борг відповідача за цей природний газ становить 5730729,42 грн. (49521941,63 грн. - 43791212,21 грн.), що підтверджується докладним розрахунком позивача стягуваної суми заборгованості (а. с. 8 - 16).

За порушення встановленого п. 5.1 договору №1520/1920-ТЕ-36 строку оплати природного газу, поставленого у жовтні, листопаді і грудні 2019 року та січні, лютому, березні і квітні 2020 року, позивач нарахував відповідачу до сплати передбачену п. 7.2 договору №1520/1920-ТЕ-36 пеню у сумі 65333,26 грн., а також передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних у сумі 228154,03 грн. та інфляційні нарахування в сумі 580368,90 грн.

Відповідач суму боргу та нараховані позивачем суми пені, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не сплатив, що й спричинило даний спір.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) визначає грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України не вважаються надзвичайними і невідворотними обставинами (непереборною силою) відсутність у боржник необхідних коштів.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання в натурі, застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов таких висновків.

Відповідач не належним чином виконав грошове зобов`язання за договором №1520/1920-ТЕ-36 щодо оплати вартості поставленого йому позивачем у жовтні, листопаді і грудні 2019 року та січні, лютому, березні і квітні 2020 року природного газу, допустив прострочення його виконання і тим самим порушив право позивача на своєчасне і повне одержання плати за поставлений природний газ.

Отож, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №1520/1920-ТЕ-36 в натурі шляхом стягнення з відповідача на свою користь боргу за природний газ у сумі 5730729,42 грн., а також передбаченої пунктом 7.2 цього договору пені та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат і три проценти річних.

Стягувані суми пені, трьох процентів річних та інфляційних нарахувань нараховані позивачем відповідно до умов договору №1520/1920-ТЕ-36, фактичних обставин його виконання/невиконання сторонами, вимог чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Господарський суд Черкаської області не убачив передбачених ст. 233 Господарського кодексу України і ст. 551 Цивільного кодексу України підстав для зменшення стягуваних суму пені, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 23.06.2021 № сплатив 99068,78 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

Інших судових витрат для їх розподілу судом сторони не заявили.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Судовий збір у сумі 99068,78 грн. покласти на відповідача.

Стягнути з Уманського комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" (вул. Тищика, б. 12А, м. Умань, Черкаська область, 20300, ) на користь акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601, ) - 5730729,42 грн. (п`ять мільйонів сімсот тридцять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 42 коп.) основного боргу, 65333,26 грн. (шістдесят п`ять тисяч триста тридцять три гривні 26 коп.) пені, 580368,90 грн.(п`ятсот вісімдесят тисяч триста шістдесят вісім гривень 90 коп.) інфляційних нарахувань, 228154,03 грн.(двісті двадцять вісім тисяч сто п`ятдесят чотири гривні 03 коп. три проценти річних і 99068,78 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч шістдесят вісім гривень 78 коп.) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 25 жовтня 2021 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко