ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1341/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

за апеляційною скаргою Малого підприємства Універсал ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю., м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.08.2021 року, м. Одеса, суддя Погребна К.Ф., повний текст рішення складено та підписано 30.08.2021 року

у справі № 916/1341/21

за позовом Малого підприємства Універсал ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю, м. Одеса

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Спостереження Охорона, м.Одеса

про стягнення 70 150 грн. 65 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

В травні 2021 року Мале підприємство Універсал -ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Спостереження-Охорона про стягнення 70 150 грн. 65 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю Спостереження-Охорона своїх зобов`язань за договором №В-1414 на спостереження об`єкта за допомогою ПЦС від 01 вересня 2014 року позивачу були спричинені збитки на загальну суму 70 150 грн. 65 коп.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.08.2021 року у справі №916/1341/21 (суддя Погребна К.Ф.) в задоволенні позову Малого підприємства Універсал -ЛТД товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю Спостереження-Охорона відмовлено повністю. Судові витрати покладено на Мале підприємство Універсал -ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю.

Рішення суду мотивоване тим, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника. Проте позивачем жодними доказами не доведено факт нанесення йому збитків на зазначену суму.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Мале підприємство Універсал -ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд рішення Господарського суду Одеської області від 26.08.2021 року у справі №916/1341/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд невірно тлумачить наслідки порушення умов договору відповідачем та підстави настання відповідальності. Саме внаслідок його протиправної бездіяльності стало можливим проникнення невстановленої особи до приміщення, яке охоронялося, скоєння крадіжки та пошкодження майна позивача.

Також апелянт вважає, що суд невірно зазначає, що вимоги про стягнення збитків можуть бути задоволені лише у випадку, якщо буде доведено кожний з елементів складу правопорушення. На думку апелянта, цивільне законодавство передбачає презумпцію вини правопорушника. Тобто, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.20210 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Мале підприємство Універсал -ЛТД на рішення Господарського суду Одеської області від 26.08.2021 року у справі №916/1341/21, справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Позивач своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу, в строк, визначений ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження у справі, не надав, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Приписи пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначають, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму.

В порядку спрощеного провадження за законом підлягають розгляду малозначні справи, і в даному випадку єдиним критерієм для такого розгляду є саме ціна позову.

Здійснивши аналіз вищезазначених норм Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку справа №916/1341/21 відповідає ознакам малозначної справи за законом, оскільки ціна позову складає 70 150 грн. 65 коп.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржуване у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Малого підприємства Універсал -ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 26.08.2021 року у справі №916/1341/21 є правомірним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області, Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Спостереження-Охорона та Малим підприємством Універсал-ЛТД Товариством з обмеженою відповідальністю було укладено договір №В-1414 на спостереження об`єкта за допомогою ПЦС, за умовами якого замовник доручає, а виконавець здійснює спостереження за сигналіза цією, за допомогою ПЦС, встановленої на об`єкті замовника, перерахованих в дислокації (додаток І до договору), а також здійснює обслуговування сигналізації на зазначеному об`єкті. Періодом спостереження вважається час з моменту прийому сигналізації, що встановлена на об`єкті, під спостереження виконавця до її зняття з - під спостереження замовником у відповіднос ті з Інструкцією щодо користування сигналізацією, затвердженою сторонами (додаток 2 до Договору). Договір вступає в дію з 01 вересня 2014 р. та діє до 01 вересня 2015 р. (п.1.3 договору).

Договір укладається строком на один рік і набуває чинності на наступний день після його підписання. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення або переукладання на нових умовах, то договір залишається в силі на попередніх умовах і на той же строк (п.9.1 договору).

Апелянт зазначає, що відповідно до п. 9.1. договору останній був неодноразово пролонгований.

У відповідності до п. 4.1.2. договору виконавець зобов`язаний: У разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації на об`єкті, що знаходиться під спостереженням: передати сигнал Тривога групі затримання НГЗ; забезпечити прибуття групи реагування на протязі 5 хвилин, забезпечити повідомлення замовника або його уповноважену особу не більш чим за одну годину після спрацювання сигналізації.

З матеріалів справи вбачається, що 01.05.2020 року було здійснене несанкціоноване проникнення на об`єкт МП Універсал-ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю з метою вчинення крадіжки матеріальних цінностей і коштів.

Так, як зазначає апелянт, невстановлена особа, з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження решітки та пластикового вікна будівлі, проникла в приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, буд. 102. Згадана особа зламала сейф, викрала з нього гроші, пошкодила пластикові двері в кабінетах. З записів камер відеоспостереження вбачається, що зловмисник проник до приміщення офісу 01.05.2020 року о 00 год.34 хв. та знаходився там декілька годин, за цей час наряд групи затримання охоронного підприємства ТОВ Спостереження-Охорона який залучається для реагування на сигнал Тривога з пульта централізованого спостереження не виїжджав на об`єкт. Діями зловмисників нанесено матеріальну шкоду МП Універсал-ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю, викрадено суму грошей, мобільні телефони, ноутбук директора. А також був нанесений значний матеріальний збиток злочинними діями зловмисника, а саме, пошкоджена металева решітка; пластикове вікно; пластикові двері до кабінетів, які розташовані в приміщенні офісу; дверні замки. Вартість ремонту та заміни пошкодженого майна становить 70 150 грн. 65 коп. Винна особа (особи) досі не встановлена. В 11.00 годині ранку 01.05.2020 року представник МП Універсал-ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю прибув на об`єкт і виявив факт несанкціонованого проникнення до приміщення і крадіжки майна, після цього представник МП Універсал-ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю подзвонив на лінію 102 і викликав поліцію. Також представник МП Універсал-ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю подзвонив на пульт централізованого спостереження ТОВ Спостереження-Охорона, сповістив оператора ПЦС про те, що вночі було здійснено проникнення на об`єкт сторонньою особою і викрадені матеріальні цінності МП Універсал-ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю. Після розмови з оператором ПЦС, через деякий час на об`єкт прибув представник ТОВ Спостереження-Охорона, представився Богданом. Він поспілкувався з поліцейським, але не надав жодних пояснень представнику МП Універсал-ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю щодо невиконання зобов`язань по договору ТОВ Спостереження-Охорона.

Відповідно до п.5.2.4. договору виконавець має право приймати участь у роботі комісії по обстеженню об`єкта для встановлення розмірів майнових збитків, спричинених через неналежне виконання виконавцем зобов`язань за договором. Натомість, як зазначає позивач, ТОВ Спостереження-Охорона почав ігнорувати дзвінки представників МП Універсал-ЛТД ТОВ і спроби організувати переговори по врегулюванню суперечок між ними.

Як зазначає апелянт, для отримання хоч будь-яких пояснень на адресу ТОВ Спостереження-Охорона було направлено лист (вих. №18-20 від 18.05.20 року) з вимогою надати факти підтвердження надходження ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації на об`єкті, що знаходиться під спостереженням, а також пояснення щодо неприбуття групи затримання НГЗ та неповідомлення МП Універсал-ЛТД ТОВ або його уповноваженої особи щодо спрацювання сигналізації. Відповідний лист було отримано ТОВ Спостереження-Охорона 04.06.2020 року, про що є відмітка на повідомлені, а також цей же лист було продубльовано на електрону пошту ТОВ Спостереження-Охорона та надано особисто в руки кур`єра 03.06.2020 року під особистий підпис.

Відповідно до п.8.1. договору у разі виникнення суперечок або розбіжностей по договору, сторони зобов`язані прийняти усі засоби по вирішенню їх шляхом переговорів.

Апелянт вказує, що ТОВ Спостереження-Охорона, після вищезазначеного інциденту щодо несанкціонованого проникнення на об`єкт МП Універсал-ЛТД ТОВ, перестав виконувати договір, перестав виходити на зв`язок, що на думку позивача, свідчить про те, що відповідач в односторонньому порядку припинив всі договірні відносини, не повідомивши представників МП Універсал-ЛТД ТОВ про дострокове розірвання договору, чим порушив п. 9.2. договору, де зазначається, що при достроковому розірванні договору зацікавлена сторона повинна письмово попередити про це іншу сторону за 15 діб.

Як наголошує апелянт, через те, що ТОВ Спостереження-Охорона, після того як стався інцидент з несанкціонованого проникнення на об`єкт МП Універсал-ЛТД ТОВ, перестав виходити на зв`язок, МП Універсал-ЛТД ТОВ не міг дізнатися чи продовжуються договірні відносини, чи здійснюється і далі охорона об`єкту МП Універсал-ЛТД ТОВ, чи працює обладнання охоронної сигналізації, тому змушений був якнайшвидше звернутися в іншу охоронну організацію для укладення нового договору щодо обладнання об`єкту засобами сигналізації та охорони. 06.05.2020 року МП Універсал-ЛТД ТОВ придбав матеріали та обладнання охоронно-тривожної сигналізації за договором №Т1-347/20 між МП Універсал-ЛТД ТОВ та УПО Одеської області на суму 16 907 грн. 65 коп.

Крім того, в зв`язку з тим, що під час незаконного проникнення на об`єкт МП Універсал-ЛТД ТОВ було також пошкоджено майно МП Універсал-ЛТД ТОВ, а саме, пластикові вікна і двері, для проведення ремонту позивач витратив 6 365 грн., що підтверджується договором №1566 від 05.05.2020 року між МП Універсал-ЛТД ТОВ та ТОВ Вимпел.

Разом з тим, для нормального функціонування офісу, як вказує позивач, була необхідність в заміні металопластикових дверей, які були пошкоджені внаслідок злочинних дій сторонніх осіб, тому він звернувся до компанії, яка займається ремонтом із заміною металопластикових дверей, про що отримав рахунок-фактуру по заміні металопластикових дверей в офісі на суму 46 878 грн.

Таким чином, за розрахунком апелянта загальний розмір збитків, який полягає в витратах на ремонт пошкодженого майна та придбання нових дверей, становить 70 150 грн. 65 коп.

03.03.2021 року апелянт направив на адресу відповідача претензію з вимогою відшкодувати збитки в цьому розмірі. Проте відповідна претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини Мале підприємство Універсал -ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю звернулось до господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

З приписів статті 3 Цивільного кодексу України вбачається, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України ).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Правові позиції втілені у статті 638 Цивільного кодексу України визначають, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 01.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Спостереження-Охорона та Малим підприємством Універсал-ЛТД Товариством з обмеженою відповідальністю було укладено договір №В-1414 на спостереження об`єкта за допомогою ПЦС, за умовами якого замовник доручає, а виконавець здійснює спостереження за сигналіза цією, за допомогою ПЦС, встановленої на об`єкті замовника, перерахованих в дислокації (додаток І до договору), а також здійснює обслуговування сигналізації на зазначеному об`єкті. Періодом спостереження вважається час з моменту прийому сигналізації, що встановлена на об`єкті, під спостереження виконавця до її зняття з - під спостереження замовником у відповіднос ті з Інструкцією щодо користування сигналізацією, затвердженою сторонами (додаток 2 до договору).

У відповідності до п. 4.1.2 договору виконавець зобов`язаний: У разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації на об`єкті, що знаходиться під спостереженням: передати сигнал Тривога групі затримання НГЗ; забезпечити прибуття групи реагування на протязі 5 хвилин, забезпечити повідомлення замовника або його уповноважену особу не більш чим за одну годину після спрацювання сигналізації.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 01.05.2020 року було здійснене несанкціоноване проникнення на об`єкт МП Універсал-ЛТД ТОВ, з метою вчинення крадіжки матеріальних цінностей і коштів МП Універсал-ЛТД ТОВ, що підтверджується Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не довів суду належними та допустимими доказами по справі, що укладений ними договір діяв на момент скоєння крадіжки, а саме, що сигналізація на об`єкті була встановлена та працювала при належному виконанні ним, в свою чергу, умов договору.

Крім того, позивач, звертаючись до суду з вимогами про стягнення з відповідача збитків в сумі 70 150 грн. 65 коп. зазначає, що останній неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором №В-1414 на спостереження об`єкта за допомогою ПЦС від 01.09.2014 року, що мало наслідком спричинення йому збитків.

Так, за розрахунком позивача, розмір збитків складається з вартості придбання матеріалів та обладнання охоронно - тривожної сигналізації за договором №Т1-347/20 між МП Універсал-ЛТД ТОВ та УПО Одеської області на суму 16 907 грн. 65 коп., ремонту пластикових вікон та дверей на суму 6365 грн. що підтверджується договором №1566 від 05.05.2020 року між МП Універсал-ЛТД ТОВ та ТОВ Вимпел, та заміни металопластикових дверей на суму 46 878 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №5 від 04.11.2020 року.

Дослідивши зазначені твердження відповідача, судова колегія зазначає таке.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Аналогічні приписи закріплені у ст.224 та ч.1 ст.225 Господарського кодексу України, за якими учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Виходячи з цього, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони.

Вимоги про стягнення збитків можуть бути задоволені лише у випадку, якщо буде доведено кожний з елементів складу правопорушення. Недоведення хоч би одного з них виключає можливість задоволення вимоги про стягнення збитків.

Судом першої інстанції при дослідженні обставин справи було встановлено факт порушення відповідачем зобов`язань за договором №В-1414 на спостереження об`єкта за допомогою ПЦС від 01.09.2014р., а саме підпункту 4.1.2 пункту 4.1, який передбачав забезпечення прибуття групи реагування на протязі 5 хвилин та забезпечення повідомлення замовника або його уповноважену особу не більш чим за одну годину після спрацювання сигналізації. При цьому відповідна обставина відповідачем не спростована. Але суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів наявності у позивача встановленої сигналізації, яка б працювала на цей період.

Разом з тим суд першої інстанції вірно зазначив, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника. Дійсно, відсутність вини повинен доводити скаржник. Але позивач повинен довести суду наявність інших складових.

Так, позивачем до складу збитків включено вартість придбання матеріалів та обладнання охоронно - тривожної сигналізації за договором №Т1-347/20, укладеним між МП Універсал-ЛТД ТОВ та УПО Одеської області на суму 16 907 грн. 65коп. Проте позивачем жодним доказами не доведено факт пошкодження, або виходу з ладу охоронно-тривожної сигналізації, яка функціонувала на його об`єктів в момент дії договору №В-1414 під час несанкціонованого проникнення невідомої особи та необхідність її заміни з урахуванням того, що матеріали справи взагалі не містять доказів саме її заміни, а отже останнім не доведено факт нанесення йому збитків на зазначену суму. При цьому позивач, зазначаючи про укладення нового договору на охорону з Управлінням Поліції Охорони Одеської області, відповідного договору до матеріалів справи не надав.

Крім того, до складу збитків включено вартість ремонту пластикових вікон та дверей на суму 6365 грн., в той же час жодних доказів, які б підтверджували факти пошкодження відповідних вікон та дверей, матеріали справи не містять, жодні акти, які б зафіксовували нанесені пошкодження, або експертизи, які б підтверджували вартість нанесених пошкоджень не складались та не проводились.

Також до складу збитків позивачем заявлено вартість заміни металопластикових дверей на суму 46 878 грн. 00 коп., що підтверджується рахунком-фактурою №5 від 04.11.2020р. Як вбачається з відповідного рахунку, заміні підлягає чотири двері, проте жодних доказів, які б підтверджували факт, що під час несанкціонованого проникнення невідомою особою було пошкоджено та підлягало заміні саме чотири двері матеріали справи не містять. При цьому доказів оплати зазначеної суми матеріали справи також не містять.

Разом з тим, як вбачається з Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження 0000514), невстановлена особа проникла до офісу позивача шляхом віджиму вікна, жодних відомостей щодо пошкодження саме чотирьох дверей не зафіксовано.

Отже, підсумовуючи наведене колегія суддів зазначає, що позивачем жодними належними та допустимими доказами не доведено факт нанесення йому відповідних збитків, їх розмір та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача і спричиненими збитками.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем не подано до суду доказів нанесення збитків в розмірі 70 150 грн. 65 коп., що виключає можливість покладення відповідальності на відповідача.

Переглядаючи у апеляційному порядку рішення Господарського суду Одеської області від 26.08.2021 року у справі №916/1341/21, суд апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи не виявив порушення чи неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, які б призвели до прийняття Господарським судом області неправильного судового рішення у справі.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 26.08.2021 року у справі № 916/1341/21 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Малого підприємства Універсал -ЛТД товариство з обмеженою відповідальністю на рішення Господарського суду Одеської області від 26.08.2021 року у справі №916/1341/21 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 26.08.2021 року у справі № 916/1341/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя: Г.І. Діброва

Судді: Н.М. Принцевська

А.І. Ярош