РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.10.2021Справа № 910/12264/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "Кадастр-Аудит"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трі"

про стягнення 79 832,45 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "Кадастр-Аудит" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трі" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором про надання бухгалтерських послуг від 30.07.2010 у розмірі 79 832,45 грн, яка складається з 64 212,15 грн - суми основного боргу, 7 762,11 грн - пені, 1 782,44 грн - 3% річних, 6 075,75 грн - інфляційних витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 34.

Поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження повернулося на адресу суду, у графі причин повернення зазначено: "адресат не знаходиться за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись із вищевказаною ухвалою у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим їм процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.07.2010 між ТОВ Аудиторська фірма "Кадастр Аудит" (виконавець) та ТОВ "Грін Трі" укладено договір про надання бухгалтерських послуг, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати бухгалтерські послуги в обсязі та згідно з умовами, передбаченими цим договором.

Пунктом 4.1 договору (в редакції додаткової угоди №5 від 01.04.2014) передбачено, що оплата послуг, зазначених в п. 1.1 цього договору, здійснюється замовником щомісячно протягом 5 робочих днів після підписання акту приймання-передачі послуг шляхом перерахування коштів з рахунку замовника на рахунок виконавця. Розмір щомісячної винагороди, перелік послуг та їх тарифікація зазначені у додатку №1 до цього договору. У випадках зміни курсу НБУ відносно Євро, сума зазначеної винагороди перераховується відповідно до встановленого НБУ курсу Євро на дату здійснення оплати.

Додатком №1 до договору сторони погодили перелік послуг та ціну.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами. Договір укладено на невизнаний строк.

На виконання умов договору, між сторонами підписано та скріплено печатками товариств акти прийому-передачі наданих бухгалтерських послуг №06 від 30.06.2020 на суму 14 975 грн, №07 від 31.07.2020 на суму 16 273,50 грн, №08 від 31.08.2020 на суму 16 398,20 грн, №09 від 30.09.2020 на суму 16 565,45 грн, з яких вбачається, що позивачем були надані бухгалтерські послуги на загальну суму 64 212,15 грн.

Крім того, 30.09.2020 між сторонами підписано акт звіряння взаємних розрахунків, із якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 64 212,15 грн.

14.12.2020 позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія за вих. №2020/12-14/2 від 14.12.2020 із вимогою про сплату заборгованості за договором.

Відповіді на зазначену претензію матеріали справи не містять.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не виконав зобов`язання за договором щодо оплати наданих послуг, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення із відповідача заборгованості за договором.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов договору, позивачем надано, а відповідачем прийнято роботи щодо надання бухгалтерських послуг, зокрема ведення бухгалтерського обліку, вартістю 64 212,15 грн, що підтверджується підписаними в двосторонньому порядку без зауважень та заперечень, та скріпленими печаткою товариств, актами прийому-передачі наданих бухгалтерських послуг №06 від 30.06.2020 на суму 14 975 грн, №07 від 31.07.2020 на суму 16 273,50 грн, №08 від 31.08.2020 на суму 16 398,20 грн, №09 від 30.09.2020 на суму 16 565,45 грн

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, надав послуги на загальну суму 64 212,15 грн, які прийняті відповідачем відповідно до актів прийому-передачі наданих бухгалтерських послуг №06 від 30.06.2020, №07 від 31.07.2020, №08 від 31.08.2020, №09 від 30.09.2020 без зауважень.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Доказів на підтвердження виконання договірних зобов`язань щодо сплати відповідачем заборгованості перед позивачем у розмірі 64 212,15 грн до матеріалів справи не додано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг у повному обсязі, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 64 212,15 грн, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Враховуючи прострочення відповідачем строків оплати робіт, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 7 762,11 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 6.5 договору, у випадку прострочення будь-якого платежу, передбаченого цим договором, замовник сплачує на користь виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення такого платежу.

За перерахунком суду, обґрунтований та арифметично правильний розмір пені складає сума - 7 745,01 грн, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 7 745,01 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1 782,44 грн та інфляційні витрати у розмірі 6 075,75 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що арифметично правильний розмір 3% річних становить суму - 1 779,75 грн, а тому вимоги про стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню на суму 1 779,75 грн.

Щодо вимог про стягнення інфляційних витрат, суд дійшов висновку про їх задоволення в межах заявленої суми, оскільки суд не вправі виходити за межі позовних вимог.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем отриманих послуг у повному обсязі у відповідності до умов укладеного сторонами договору.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних частково з урахуванням вищевикладеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "Кадастр-Аудит" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трі" (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 34, код ЄДРПОУ - 37201857) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "Кадастр-Аудит" (03039, м. Київ, пр-т Валерія Лобановського, буд. 119, код ЄДРПОУ - 31862920) 64 212 (шістдесят чотири тисячі двісті дванадцять) грн 15 коп. - суми основного боргу, 7 745 (сім тисяч сімсот сорок п`ять) грн 01 коп. - пені, 1 779 (одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять) грн 75 коп. - 3% річних, 6 075 (шість тисяч сімдесят п`ять) грн 75 коп. - інфляційних витрат та 2 269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн 44 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна