РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.10.2021Справа № 910/3607/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «BEI-TRANS POLSKA»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконо ЛТД»
третя особаАкціонерне товариство «Страхова компанія «Інго Україна»
третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»
простягнення 21 548,02 євро (еквівалент 752 864,12 грн.).

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «BEI-TRANS POLSKA» (далі також - позивач/замовник) з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконо ЛТД», в якому просить суд стягнути з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОНО ЛТД», на користь Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «BEI-TRANS POLSKA», Warszawa, al. Solidamosci 117 nr loc. 207, 00-140 Warszawa, REGON: 146571057, №P: , ING BANK SLASH SA, SWIFT: INGBPLPW, Nr. account EUR PL 42 1050 1562 1000 0090 3191 6563 завдані збитки - 21 548, 02 Євро, що еквівалентно 752 864 (сімсот п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят чотири) гривні 12 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було завдано збитки позивачу, у зв`язку з втратою з вини відповідача (перевізника) частини товару. Звернув увагу, що відповідальність відповідача як перевізника була забезпечена згідно Договору добровільного страхування відповідальності перевізника № 263046свп9к від 24.09.2019, що був укладений з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 13.04.2021.

01.04.2021 позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

06.04.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував повністю проти заявлених вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову.

12.04.2021 позивач подав відповідь на відзив, в якій заперечував проти доводів відповідача викладених у відзиві на позов.

12.04.2021 через канцелярію суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, зважаючи на сплату відповідачем на користь позивача коштів у розмірі 3 157,40 євро (еквівалент 107 484, 00 грн.), згідно прохальної частини якої позивач виклав зміст позовних вимог наступним чином:

- стягнути з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОНО ЛТД», на користь Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «BEI-TRANS POLSKA», Warszawa, al. Solidamosci 117 nr loc. 207, 00-140 Warszawa, REGON: 146571057, №P: , ING BANK SLASH SA, SWIFT: INGBPLPW, Nr. account EUR PL 42 1050 1562 1000 0090 3191 6563 завдані збитки у розмірі 18 390, 62 євро (еквівалент 645 380, 12 грн.).

Отже, позивач зменшив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 18 390, 62 євро (еквівалент 645 380, 12 грн.), тому має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

У підготовче засідання 13.04.2021 прибули представник позивача та відповідача. За наслідками підготовчого засідання оголошено перерву до 11.05.2021, зважаючи на подання позивачем 12.04.2021 заяви про зменшення позовних вимог та для ознайомлення відповідача з змістом останньої.

15.04.2021 на електронну пошту суду надійшло клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб - Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго Україна» та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», враховуючи що рішення у справі може вплинути на їх права та обов`язки. Вказане клопотання також про дубльоване засобами поштового зв`язку 19.04.2021.

22.04.2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач заперечував проти доводів позивача у відповіді на відзив.

У підготовче засідання 11.05.2021 прибули представник позивача та відповідача.

Представник позивача підтримав подане раніше клопотання про залучення третіх осіб. Представник відповідача не заперечував проти задоволення клопотання та залучення до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють вимог на предмет спору Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго Україна» та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС».

За наслідками підготовчого засідання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання позивача та доцільність залучення до участі у справі № 910/3607/21 Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 23) та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8) в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача. Даною ухвалою надано третім особам строк для подачі пояснень по суті заявлених вимог. Відкладено підготовче засідання до 01.06.2021.

26.05.2021 від третьої особи Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго Україна» надійшли пояснення по суті заявлених вимог, в яких третя особа вказала про безпідставність заявлених вимог, з урахуванням заяви позивача про їх зменшення. Зокрема у поясненнях вказано, що між Третьою особою АТ «СК «ІНГО» та ТОзВ «Бей - Транс» (позивач) було укладено Договір добровільного страхування відповідальності транспортного оператора №642000680.20 від 16.01.2020 року. Зазначено, що сума викраденого вантажу в кількості 169 ящиків (2028 пляшок) становить 21 548,02 євро, дана сума складається з: 157,40 євро згідно інвойсу №91665644 від 05.03.2020р. (інвойсна вартість вантажу); та 18 390,62 євро (митні платежі). Третя особа звернула увагу, що відповідно до п. 14 розділу XI Договору страхування (копія наявна у справі, надана позивачем) в будь - якому разі страховик не відшкодовує збитки, пов`язані з вимогами про відшкодування страхувальником мита, податків та інших обов`язкових зборів, а також витрат по виконанню митних формальностей договірної сторони (замовник перевезення) у розмірі, що перевищує дійсно сплачений станом на момент виявлення повної або часткової втрати, псування, ушкодження або недостачі вантажу. З огляду на вказані обставини, третя особа зазначила, що збитки у розмірі 18 390,62 євро (сплата митних платежів) є виключенням з Договору страхування. Також, звернув увагу, що відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №8 від 23.03.2021 відповідач сплатив на користь Позивача суму у розмірі 3 157,40 євро - тобто інвойсну вартість викраденого вантажу. Відтак, на переконання третьої особи позов задоволенню не підлягає.

31.05.2021 від третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» надійшли пояснення по суті спору. Згідно змісту пояснень вказана третя особа також вказала про безпідставність вимог та просила суд відмовити у позові.

У підготовчому засіданні 01.06.2021 суд оголосив перерву до 01.07.2021.

07.06.2021 від Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго Україна» надійшли пояснення в порядку ч. 1 ст. 90 ГПК України.

18.06.2021 відповідач подав заяву свідка, у порядку частин 2,3 ст. 90 ГПК України.

Також, 30.06.2021 третя особа АТ «СК «Інго Україна» подала заяву про розгляд справи 01.07.2021 провести за відсутності представника.

У підготовчому засіданні 01.07.2021 оголошено перерву до 20.07.2021.

20.07.2021 від позивача надійшли відповіді на питання надані третьою особою в порядку статті 90 ГПК України.

У підготовчому засіданні 20.07.2021 оголошено перерву до 03.08.2021.

За наслідками підготовчого засідання проведеного 03.08.2021 суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 21.09.2021.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судових засіданнях судом було заслухано вступне слово позивача, відповідача, пояснення третіх осіб, з`ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 12 жовтня 2020 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «BEI-TRANS POLSKA» (далі також Позивач/Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еконо ЛТД» (далі також - Відповідач/Перевізник) укладено договір на перевезення вантажу № 6 від 25.02.2020.

Відповідно до розділу 1 цього договору Перевізник/Відповідач бере на себе зобов`язання доставити ввірений йому Замовником (Позивачем) вантаж до пункту призначення в установлений строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі. Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до розділу 2 Договору, вантаж до перевезення приймається перевізником на умовах, вказаних Замовником.

Обсяги вантажів, строки та граничні норми оплати перевезення по кожному конкретному замовленню оформляються в Заявці, яка подається у письмовій формі за допомогою електронної пошти. Заявка вважається прийнятою до виконання якщо вона підтверджена підписами уповноважених осіб та скріплена початками обох сторін. Факс - копія та сканована копія (передана за допомогою електронної пошти) Договору чи заявки має таку ж юридичну силу що і оригінал.

Відповідно до Заявки на перевезення вантажу у міжнародному сполученні № 2020-0577.1 та п. 2.4, розділу 2 договору перевезення вантажу від 25.02.2020 відповідальність Перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Згідно з п. 3.8 договору перевезення вантажу від 25.02.2020, Перевізник несе відповідальність за вантаж у повному обсязі з моменту завантаження і до моменту його вивантаження.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач (ТОВ «Еконо ЛТД») одержав від позивача Заявку на перевезення вантажу у міжнародному сполученні № 2020-0577.1 за маршрутом Glasgow (UK Великобританія) - Стоянка (UA Україна). Обумовлена вартість перевезення склала 3 000,00 EUR. Вантаж - Whisky (Віскі). В Заявці зазначено обов`язкова наявність CMR страхування з зазначенням в переліку вантажів, які перевозяться - алкогольні напої.

Так, відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконо ЛТД» (перевізника/відповідача) була забезпечена згідно договору Добровільного страхування відповідальності перевізника №263046свп9к від 24.09.2019, що був укладений з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС».

Відповідно до п.1.1. Договору, предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним третім особам та/або їх майну під час здійснення Страхувальником перевезень вантажів відповідно до умов Договору.

Згідно змісту вказаного договору, відповідачем було узгоджено із страховою компанією суму виплати Позивачу по договору добровільного страхування відповідальності перевізника.

Відповідно до п. 8.1.3 Договору добровільного страхування відповідальності перевізника, вартість вантажу - дійсна вартість вантажу в місці знаходження вантажу в день початку перевезення згідно документів, що ї підтверджують (інвойс, рахунок - фактура, товарно - транспортна накладна, тощо).

Згідно п. 9.1.1 вказаного Договору, відповідальність за вантаж - відповідальність страхувальника за повну або часткову втрату вантажу або за пошкодження вантажу, прийнятого до перевезення відповідно до умов:

9.1.1.1 Конвенції при здійсненні Страхувальником міжнародних перевезень та/або

9.1.1.2 Транспортного законодавства України при здійсненні Страхувальником перевезень в межах території України відповідно до умов п. 3 Договору.

Відповідно до п. 17.1.3 договору №263046свп9к, у випадку зникнення товару безвісті разом з транспортним засобом, або, якщо вантаж або його частина викрадені, сумою відповідальності Страхувальника є вартість згідно транспортних та товаросупроводжу вальних документів тієї частини вантажу, що зникла разом з транспортним засобом або була викрадена.

Відповідно до п. 17.1.6.1 договору №263046свп9к, сума відповідальності Страхувальника не може перевищувати: у випадку викрадення вантажу або зникнення вантажу безвісти разом з транспортним засобом: 8,33 СПЗ за курсом НБУ на дату настання події за кожний кілограм брутто-ваги викраденого або зниклого вантажу. Дане положення договору повністю узгоджується із ч. 3 ст. 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» (далі - Конвенція).

Матеріалами підтверджено, міжнародне перевезення вантажу здійснювалось транспортним засобом «Mercedes», державний номерний знак « НОМЕР_1 » із напівпричепом державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». Перевезення вантажу здійснювалось із використанням наступних товаросупровідних документів:

міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 775155;

рахунку (інвойсу) на вантаж № 91665644 « 05» березня 2020 року;

Позивач відповідно до умов заявки здійснив завантаження вантажу, що підтверджується:

міжнародно товарно-транспортною накладною (CMR) № 775155;

інвойсу на вантаж № 91665644 « 05» березня 2020 року;

пакувальними листами.

17.03.2020 після прибуття вказаного автомобіля в місце доставки (ТОВ «Логістик Плюс», Київська обл., смт. Стоянка, блок 2-Д), було виявлено недостачу вантажу.

Так, приймальною комісією за участю водія Відповідача було складено Акт розбіжностей при прийомі від 17.03.2020, та зроблено відповідний запис в CMR № 775155. Даний акт підписаний водієм.

Матеріалами справи підтверджено, недостача виникла 05.03.2020 під час перебування автомобіля на платній стоянці CP Plus Ltd (Brampton (UK Великобританія) де водій відповідача Сорока В.А. виявив крадіжку частини товару. Вказані обставини сторонами визнаються.

Згідно розрахунків, зроблених позивачем у позовній заяві, розрахунок суми збитків у зв`язку з викраденням частини вантажу, становить:

сума викраденого вантажу в кількості 169 ящиків (2028 пляшок) William Lawson's Finest Blended Whisky 40% 0,7L становить - 21 548, 02 Євро, із них:

107 484.00 грн. = 3 157, 40 Євро згідно інвойсу № 91665644 від 05.03.2020 вартість продукції до оподаткування та митного оформлення;

GBP 16 319.72 = 18 390, 62 Євро відповідно до офіційних листів НМ Revenue & Customs № ЕХА/307/20 від 18.12.2020, № 92039 ЕХА/00307/20 від 18.12.2020 та чеку про підтвердження сплати митних платежів № WFEPWW33 від 19.01.2021.

GBP 28, 74 - ставка податку за 1 л міцного алкоголю (40%) у Великій Британії

(https://www.gov.uk/government/publications/uk-trade-tariff-excise-duties-reliefs-drawbacks--and- allowances/uk-trade-tariff-excise-duties-reliefs-drawbacks-and-allowances#contents).

GBP 20.118 = (28.74 х 0.7 л.): 100 % - ставка податку за 0.7 л міцного алкоголю (40%) у Великій Британії.

Як на підтвердження сплати митних платежів та зборів позивач посилається на надану до справи копію Чеку № WFEPWW33 від 19.01.2021, який виписано John Dewar&Sons Ltd та платіжні доручення.

В свою чергу, 17.03.2020 ТОВ «Еконо ЛТД» звернувся до страхової компанії АТ СК «АРКС» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку відповідно до Договору від 28.09.2019: викрадення 05.03.2020 частини вантажу (2028 пляшок віскі) під час здійснення ТОВ «Еконо ЛТД» міжнародного перевезення вантажу, а саме перебування транспортного засобу «Mercedes», державний номерний знак « НОМЕР_1 » із напівпричепом державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » на платній стоянці CP Plus Lt (Brampton) Великобританія.

Разом з заявою про настання страхового випадку відповідачем надано до страхової компанії товаросупроводжуючі документи, згідно яких перевезення вантажу, а саме: 18720 пляшок віскі William Lawson's Finest Blended Whisky 40% 0,7L здійснювалось ТОВ «Еконо ЛТД» у відповідності до укладеного між Tradal S.A. та ТОВ «Бакарді - Мартіні Юкрейн» договору поставки № 01/19 від 01.01.2019, згідно Інвойсу № 91665644 від 05.03.2020, за маршрутом Glasgov (UK) - стоянка UA на виконання прийнятої від ТОВ «BEI - TRANS POLSKA» заявки на перевезення вантажу № 2020 - 0577.1 від 28.02.2020.

За наслідками розгляду заяви ТОВ «Еконо ЛТД» (відповідача/перевізника) по вказаним обставинам, страховою компанією АТ СК «АРКС» (третьою особою) 31.03.2021 складено Страховий Акт та погоджено до виплати відповідачу суму страхового відшкодування у розмірі 83 156,80 грн. (вантаж викраденого вантажу, відповідно до інвойсу 107 484,00 грн., франшиза за ризиком викрадення - 24 327,20 грн. (п. 4.3 Договору добровільного страхування відповідальності перевізника від 24.09.2019 № 263046свп9к) та 01.04.2021 здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника (ТОВ «Еконо ЛТД»).

Як підтверджено наданою копією платіжного доручення від 23.03.2021 в іноземній валюті, Відповідач перерахував на користь Позивача вказані кошти у сумі 3 157,40 євро (еквівалент 107 484,00 грн.).

Вказані обставини, слугували подачею позивачем в рамках розгляду даної господарської справи, заяви про зменшення позовних вимог, зважаючи на сплату відповідачем на користь позивача коштів у розмірі 3 157,40 євро (еквівалент 107 484, 00 грн.), та просив стягнути з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконо ЛТД», на користь Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «BEI-TRANS POLSKA», Warszawa, al. Solidamosci 117 nr loc. 207, 00-140 Warszawa, REGON: 146571057, №P: , ING BANK SLASH SA, SWIFT: INGBPLPW, Nr. account EUR PL 42 1050 1562 1000 0090 3191 6563 завдані збитки у розмірі 18 390, 62 євро (еквівалент 645 380, 12 грн.), що випливають від сплачених позивачем митних зборів та платежів за викрадений товар, яка прийнята судом до розгляду і як уже зазначав суд, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Сплачені позивачем кошти у вигляді митних платежів та зборів позивач вважає збитками, які слід стягнути з відповідача, у зв`язку з чим і звернувся з даним позовом до Господарського суду міста Києва.

Суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв`язку чим суд відмовляє позивачу у задоволені позову повністю, виходячи з наступного.

За приписами статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Законом України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» (далі - Конвенція) закріплено, що Україна приєдналася до зазначеної Конвенції. Згідно з листом № 72/14-612/1-1559 від 16.05.2007 Міністерства закордонних справ України «Щодо набуття чинності міжнародними договорами» вищевказана конвенція набрала чинності для України 17.05.2007.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Конвенції вона застосовується до будь-якого автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах.

Суд зазначає, що враховуючи той факт, що обставини даного спору виникли з договору міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом, в якому відповідач виступав перевізником, то на спірні правовідносини поширюються положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів.

З урахуванням положень статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», до спірних правовідносин застосовуються положення Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, які мають пріоритет над нормами, передбаченими законодавством України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно - правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У відповідності до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачу), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 17 Конвенції перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Частинами першою та другою статті 924 ЦК України визначено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти в розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

На підставі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором; збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення; при визначення неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Наслідки порушень зобов`язань за договором є правовою підставою, згідно із ст. 623 ЦК України, для стягнення збитків.

З огляду на положення статті 224 ГК України, статей 22, 611, 614, 623 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинно - наслідковий зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відповідно до п. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Керуючись ст. 2 «Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №116 від 22.01.1996 розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки.

Згідно з ст. 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Частиною 1 статті 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2 статті 224 ГК України).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Частиною 3 ст. 623 ЦК України, ч. З, 4 ст. 224 ГК України встановлено, що збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов. їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності. Застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків можливе за наявності повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Щодо такого елементу цивільного правопорушення як протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи ТОВ «Еконо ЛТД» суд зазначає наступне.

Суду доведено, що недостача вантажу виникла 05.03.2020 року під час перебування транспортного засобу «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював міжнародне перевезення вантажу, на платній стоянці CP Plus Ltd (Brampton (UK Великобританія), де була виявлена водієм транспортного засобу крадіжка частини товару.

Як слідує з матеріалів справи, водієм транспортного засобу (Перевізника) по факту вказаних обставин було заявлено у поліцію, що підтверджується звітом по кримінальному провадженню № 35/16752/20.

Згідно звіту у кримінальному провадженні № 35/16752/20 крадіжка вчинена невідомими третіми особами.

Стоянку та зупинку Відповідач здійснював на охоронюваній стоянці, що не заперечується Позивачем, у відповідності до вимог Договору.

Відповідно до заяви про злочин №35/16752/20, слідує що у період з 05.03.2020 з 22:00 год. по 06.03.2020 06:00 год. стався злочин - крадіжка з автомобіля АА 20481 IB, який знаходився на стоянці - «Бі Пі Експрес», Грейт Норт Роуд, Бремптон, Хантінгдон, Кембриджшир. Постраждалим поліцією визнано водія Відповідача - ОСОБА_1 .

Крім того, як слідує з вказаної заяви про злочин, відповідач зазнав збитків, оскільки поліцією встановлено, що у вантажного автомобіля, яким здійснювалось спірне перевезення, були зрізані бокові сторони верху кузова.

Так, зокрема, наявність протиправних дій третіх осіб щодо вантажу, який перевозився, підтверджені довідкою компетентного органу - поліцією, відповідно до стислого опису - вантажний автомобіль був припаркований на ніч в Бремптоні з 05.03.2020 22:00 год. до 06.03.2020 06:00 год. Невідомий злочинець підрізав бокові сторони верху кузова фургона і забрав три палети пляшок віскі, що були всередині. Відомих свідків або відомих підозрюваних немає. Інцидент зареєстровано як злочин з наданням номеру. Потерпілі - Еконо, Київ.

Матеріалами справи підтверджено Відповідач повідомив страхову компанію АТ СК «АРКС», де застрахована його цивільна відповідальність як перевізника, а також Позивача про втрату вантажу, що свідчить про вжиття всіх необхідних заходів. Більш того, вказаний випадок визнано як страховий, у зв`язку з чим відповідач отримав страхову виплату, яку виплатив позивачу, у сумі вартості викраденого товару, згідно його вартості заявленої в Інвойсі, відповідно до п. 4.3 Договору добровільного страхування відповідальності перевізника від 24.09.2019 № 263046свп9к.

Суд критично ставиться та визнає як необґрунтовані, безпідставні та надумані твердження позивача, що Відповідач здійснивши виплату на його користь у розмірі страхового відшкодування (інвойсну вартість викраденого вантажу) визнав/частково визнав наявність своєї вини у втраті вантажу, з огляду на те, такі дії Відповідача свідчать лише про належне виконання умов Заявки Позивача на перевезення вантажу у міжнародному сполученні № 2020-0577.1 за маршрутом Glasgow (UK Великобританія) - Стоянка (UA Україна) щодо наявності CMR страхування та в свою чергу виконання обов`язку страхової компанії відповідача по виплаті страхового відшкодування (інвойсна вартість викраденого вантажу).

Крім того, суд критично оцінює як доказ понесення решти витрат позивача (митні, збори, платежі), відмінні від інвойсної вартості вантажу, які позивач заявляє як збитки надану позивачем копію Чеку № WFEPWW33 від 19.01.2021, який виписано John Dewar&Sons Ltd., зважаючи на те, що з вказаного документу не можливо встановити відношення та пов`язаність вказаного платіжного документа до спірних правовідносин, які розглядаються у даній господарській справі. Більш того, надані платіжні доручення, не містять обов`язкового реквізиту - печатки банківської установи, у зв`язку з чим також є неналежними доказами.

За таких обставин, позивачем не доведено та матеріали справи не містять протиправності дій відповідача чи вини, які призвели до наслідку - отримання збитків, а також позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами і самого факту сплати митних зборів і платежів у заявленому розмірі - 18 390, 62 євро (еквівалент 645 380, 12 грн.).

Суду також не доведено неналежного виконання/порушення зобов`язання відповідачем умов договору перевезення від 25.02.020 №06, на користь таких висновків, зокрема, також свідчить факт оплати позивачем відповідачу вартості послуг перевезення за договором №06 у розмірі вартості наданих відповідачем послуг визначеною даним договором 3 000 євро.

Відповідно до ст. 314 Господарського кодексу України, Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника.

За таких обставин, суду не доведено та не надано доказів наявності вини відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та внаслідок цього отриманими збитками позивача. Обов`язок доведення таких складових правопорушення, як протиправність поведінки, причинно-наслідкового зв`язку та збитків покладається законом на позивача.

В свою чергу матеріалами справи підтверджено, що відповідачем вжито всіх необхідних та залежних від нього дій в рамках умов Договору перевезення №06 та Заявки Позивача на перевезення вантажу у міжнародному сполученні № 2020-0577.1., зокрема своєчасно повідомлено позивача та страхову про настання вказаного випадку, а також виплачено позивачу суму інвойсної вартості викраденого товару, отриманого за страховим випадком у повній відповідності до умов Договору.

Таким чином, факт правопорушення саме з боку відповідача прав та інтересів позивача з підстав викладених в позові, не доведений.

Більше того, суд дійшов висновку, що покладення обов`язку з відшкодування збитків поза межами страхового відшкодування (суми інвойсної вартості викраденого вантажу) на страхувальника ТОВ «Еконо ЛТД» (відповідача), який уклав договір добровільного страхування відповідальності перевізника і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування відповідальності перевізника, враховуючи встановлення судом у даному конкретному випадку відсутності вини перевізника у втраті вантажу, та відсутності порушення відповідачем умов договору перевезення.

Аналогічна правова позиція закріплена практикою Верховного Суду, зокрема: У справах №910/1978/17 та №910/2503/17, що розглядались Господарським судом міста Києва.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Враховуючи, що Позивачем не доведено та матеріали справи не містять доказів вини відповідача у отриманих позивачем збитків, у вигляді сплачених митних зборів та платежів наявності протиправних дій відповідача - та причинно - наслідкового зв`язку з отриманням таких збитків, а також відсутності обставин порушення відповідачем умов договору, суд дійшов переконання про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог та як наслідок відмова у задоволенні позову повністю.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-241 ГПК України

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «BEI-TRANS POLSKA» відмовити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 26.10.2021.

Суддя І.І. Борисенко