РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2021Справа № 908/913/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ГетманГлобал»
до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» в особі Запорізької філії Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування»
про стягнення 25696,58 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГетманГлобал» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» в особі Запорізької філії 25696,58 грн, з яких 23310,28 грн страхового відшкодування, 550,12 грн пені, 1384,03 грн інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 452,15 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №2000686 серії PKS «Просто-Каско Плюс» від 21.04.2020 в частині виплати страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області вказану позовну заяву передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2021 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГетманГлобал» було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2021 відкрито провадження у справі №908/913/21, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

29.06.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» не мало правових підстав для проведення виплати страхового відшкодування, про що повідомлено позивача листом №04-2614 від 02.11.2020. Так, за твердженням відповідача, в порушення умов договору страхування позивачем не було надано для огляду пошкоджений транспортний засіб; не надано передбачених договором документів (зокрема, документів на підтвердження передання в оренду/прокат/лізинг застрахованого транспортного засобу); представник страхувальника не звернувся до державних органів, які уповноважені розслідувати дорожньо-транспортну пригоду, - у відповідний підрозділ Національної поліції, в той час як розмір збитку перевищив 5% від страхової суми. Також відповідач зазначає, що він не направляв пошкоджений транспортний засіб на СТО «ФОП Сінькевич Олена Сергіївна», наданого ремонтною організацією рахунку не погоджував.

05.08.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Вказане клопотання судом задоволено.

28.09.2021 від позивача надійшли клопотання, в якому позивач у зв`язку зі зміною директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ГетманГлобал» просить долучити до матеріалів справи копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також долучити до справи копію постанови Центрального апеляційного господарського суду у справі №908/995/21.

Клопотання позивача про долучення доказів судом задоволені.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГетманГлобал» є власником автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_2 .

21.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГетманГлобал» (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» (страховик) було укладено Договір «ПРОСТО-КАСКО ПЛЮС» №2000686 серії PKS (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням та/або користуванням, та/або розпорядженням транспортним засобом - автомобілем Skoda, державний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до п.п. 1.9, 2.2 Договору страховим ризиком за цим договором є «Пошкодження», тобто пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу, його складових частин внаслідок наступних подій:

- «ДТП» - пошкодження, знищення застрахованого ТЗ/ДО внаслідок ДТП;

- «ПДТО» (протиправних дій третіх осіб) - навмисного пошкодження або знищення застрахованого ТЗ/ДО;

- «Пожежа, вибух» - пожежі, вибуху (незалежно від місця їх виникнення як у застрахованому ТХ, так і поза ним, за винятком вибухів, що відбуваються під час робочого процесу в двигунах внутрішнього згорання, або внаслідок протиправних дій третіх осіб), в т.ч. внаслідок самозаймання, короткого замикання електропроводки;

- «Стихійне лихо» - стихійного лиха (удару блискавки, бурі, вихору, шторму, урагану, смерчу, зливи, граду, землетрусу, переміщення чи осідання ґрунту, селю, обвалу, зсуву, паводка, повені, снігопаду, льодоходу);

- «Зовнішній вплив» - зовнішнього впливу на застрахованих ТЗ сторонніх предметів (викид каменів або інших твердих фракцій з-під коліс транспорту, падіння дерев, гілок або інших предметів, нападу тварин, птахів), за винятком випадків, передбачених п.п. 2.2.2.1., 2.2.2.3., 2.2.2.4. цього Договору.

Згідно з п. 1.10 Договору страхова сума становить 178000,00 грн.

Відповідно до п.п. 1.8.1 Договору виплати страхового відшкодування у разі пошкодження автомобіля проводяться без вирахування зносу.

Згідно з п. 1.13 Договору розмір безумовної франшизи при пошкодженні автомобіля становить 2% від страхової суми.

Пунктом 2.7 Договору визначено дії страхувальника та взаємовідносини сторін при настанні страхового випадку, а також перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку і розмір збитків.

Згідно з п. 2.11.2.5 Договору страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання події, що має ознаки страхової, у строк, передбачений умовами цього договору.

За змістом п. 2.7.2.4 Договору, при пошкодженні застрахованого ТЗ страховик зобов`язаний письмово повідомити страховика про подію, що має ознаки страхової (форма повідомлення страховика) з докладним викладенням всіх відомих йому обставин події, протягом трьох робочих днів, починаючи з того моменту, коли страхувальнику, його представнику, водію стало відомо, або повинно було стати відомо, про таку подію.

Відповідно до п. 2.7.2.5 Договору для отримання страхового відшкодування, крім письмового повідомлення про подію, яка має ознаки страхової, страхувальник повинен надати страховику заяву про виплату страхового відшкодування за формою, встановленою страховиком, та наступні документи з нижчезазначеного переліку, які є обґрунтуванням заяви про виплату страхового відшкодування, зокрема:

1) цей Договір;

2) свідоцтво про реєстрацію ТЗ;

3) посвідчення водія відповідної категорії Водія, який керував ТЗ на момент події, яка має ознаки страхової, документи, що підтверджують законні підстави на керування ТЗ, вказаного в п. 1.4. цього договору, вказаним Водієм (такими документами можуть бути: договір оренди, лізингу, підряду тощо);

4) документ або документи (довідки, протоколи, постанови, рішення, вироки тощо), видані повноважним державним органом (посадовою особою), в яких зазначені:

- місце, дата, час, причини, обставини та наслідки події, дата і час надходження в зазначені органи (до посадових осіб) повідомлення про неї; опис застрахованого ТЗ (марка, модель, реєстраційний номер, номер кузову (шасі)); перелік пошкоджень і перелік його втрачених частин (при їх утраті);

- повні імена й адреси постійного місця проживання (місця перебування) власників транспортних засобів, що брали участь у події, і кожного учасника події (якщо вони встановлені), ступінь їх вини (якщо вина встановлена), у разі наявності у інших учасників події договорів страхування інших страховиків: серію, номер договорів страхування ОСЦПВВНТЗ, найменування та адресу страховиків;

- зміст правопорушення і прийняте у справі рішення про накладення адміністративного стягнення (у разі складання відносно особи протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та/або притягнення (відмови у притягненні) особи до адміністративної відповідальності), або статті Кримінального кодексу України, за якими розпочате кримінальне провадження (у разі порушення кримінальної справи), інші відомості, що відповідно до норм чинного законодавства повинні бути зазначені в подібних документах:

- Поліс ОСЦПВВНТЗ або його копію (у разі наявності) потерпілої Третьої особи;

- документи державної установи метеорологічної (сейсмологічної) служби або Державної служби України з надзвичайних ситуацій, що підтверджують відомості про характер і час дії відповідного стихійного лиха або іншого небезпечного явища природи, якщо застрахований ТЗ пошкоджений внаслідок таких явищ.

5) документ або документи, що підтверджують розмір збитку (рахунки з СТО, платіжні документи тощо).

Підпунктом 2.7.2.6 Договору передбачено, що страхувальник протягом строку дії цього договору може скористатися правом не надавати страховику документи, визначені частиною 4 пункту 2.7.2.5 цього договору та не заявляти про подію у відповідні компетентні органи, зокрема, двічі протягом строку дії цього договору, за умови, якщо: сталося пошкодження складових та деталей ТЗ внаслідок події, що має ознаки страхової, якщо не було інших учасників дорожнього руху, або сталося пошкодження складових та деталей ТЗ під час стоянки, якщо неможливо встановити винну особу (за виключенням викрадення зовнішнього навісного обладнання) та розмір такого збитку не перевищує 5% від страхової суми, зазначеної в п. 1.10 цього Договору, але не більше 50000,00 грн по такому страховому випадку.

Відповідальність за визначення суми збитку у відповідності з цим пунктом покладається на страхувальника. У випадку спорів або розбіжностей щодо розміру заподіяного збитку, розмір збитку визначається на підставі автотоварознавчої експертизи.

В разі якщо розмір збитку перевищує розміри, зазначені в цьому пункті, страховик має право здійснити виплату страхового відшкодування в межах зазначених сум.

Згідно з п. 2.7.2.7 Договору страхувальник зобов`язаний до усунення (ремонту) пошкоджень, заподіяних в результаті події, що має ознаки страхової, надати страховику (його представнику) пошкоджений ТЗ для огляду, про що страховик складає Акт огляду, де фіксуються зазначені пошкодження, час і місце огляду ТЗ узгоджуються сторонами цього договору.

Пунктом 2.8.1 Договору встановлено, що страхове відшкодування по ризиках «НЗ», «ПОШКОДЖЕННЯ», «ДОДАТКОВЕ ОБЛАДНАННЯ» виплачується після надання страхувальником страховику всіх необхідних документів по страховому випадку, визначених п. 2.7 цього Договору, огляду пошкодженого ТЗ страховиком і складання акту огляду, визначення обставин, причин, розміру і характеру заподіяного збитку та визнання страховиком події страховим випадком. При цьому обов`язок надання документів, що обґрунтовують факт та причини настання страхового випадку і розмір збитків, покладається на страхувальника.

Пунктом 2.8.2.3. Договору встановлено, що у випадку пошкодження застрахованого автомобіля виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 20 календарних днів, починаючи з дня надання страхувальником страховику останнього із всіх необхідних документів (згідно з п. 2.7.1.5 Договору).

Пунктом 2.11.3.3 Договору встановлено, що для з`ясування обставин, причин, розміру і характеру збитків, заподіяних застрахованому ТЗ, страховик має право направляти запити у відповідні компетентні органи, що можуть володіти необхідною інформацією, замовляти проведення незалежної експертизи, а також самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Згідно з п. 2.11.3.4 Договору страховик має право вимагати від страхувальника (вигодо набувача, водія) інформацію, необхідну для встановлення факту страхового випадку, обставин та причин його виникнення, а відповідно до п. 2.11.3.5 також має право проводити огляд та обстеження пошкодженого ТЗ.

Відповідно до п. 2.11.4.2 Договору страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування страхувальнику.

Згідно п. 2.11.4.3 Договору страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачені договором строки.

Відповідно до п. 2.11.4.6 Договору страховик зобов`язаний письмово повідомити страхувальника (вигодонабувача) про невизнання події страховим випадком або про ухвалення рішення зменшити розмір страхового відшкодування з обґрунтуваннями причин такого рішення.

30.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «ГетманГлобал» звернулося до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» із письмовим повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, відповідно до якого позивач повідомив, що 25.05.2020 о 13 год 00 хв у м.Києві по вул. Дніпровська Набережна, 8, водій ОСОБА_1 під час паркування застрахованого автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_2 , зачепив стовпчик та пошкодив передній бампер автомобіля.

Відповідно до рахунку №1734/26/06/20 від 26.06.2020, виставленого виконавцем ремонтних робіт - Фізичною особою-підприємцем Сінькевич Оленою Сергіївною, а також акту виконаних робіт №1734/26/06/20 від 01.07.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_2 , склала 23786,00 грн.

16.07.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 23786,00 грн.

Листом від 07.11.2020 вих№04-26/4 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Вважаючи відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування неправомірною, позивач просить стягнути суму страхового відшкодування в судовому порядку.

За правовою природою укладений між сторонами Договір №2000686 серії PKS від 21.04.2020 є договором добровільного страхування.

За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою сумою є грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» та ч. 3 ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

За приписами ч. 3 ст. 26 Закону України «Про страхування» рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

З матеріалів справи вбачається, що відмовляючи позивачу у виплаті страхового відшкодування за наслідками пошкодження транспортного засобу Skoda, державний номер НОМЕР_2 , що сталося 25.06.2020, відповідач вказав, що оскільки розмір збитку перевищив 5% від страхової суми, зазначеної в п. 1.10 цього Договору, але не більше 50000,00 грн, то в даному випадку виклик правоохоронних органів та надання довідки про факт ДТП є обов`язковими. Однак, як вказав відповідач, всупереч вимогам п.п. 2.7.2.5, 2.7.2.6 Договору страхувальник не звернувся до державних органів, які уповноважені розслідувати дорожньо-транспортну пригоду - у відповідний підрозділ Національної поліції, порушивши зобов`язання за Договором. Страховик вказав, що відповідно до п.п. 13 п. 2.11.3.10 Договору страховик має право відмовити страхувальникові у виплаті страхового відшкодування (виплати) у випадку невиконання та/або порушення страхувальником зобов`язань, умов, зазначених в цьому Договорі.

Проте, суд зазначає, що п. 2.7.2.6 Договору прямо передбачено право страхувальника не надавати страховику документи, визначені у ч. 4 п. 2.7.2.5 Договору та не заявляти про подію у відповідні компетентні органи, зокрема, двічі протягом строку дії цього договору, за умови, якщо сталося пошкодження складових та деталей ТЗ внаслідок події, що має ознаки страхової, якщо не було інших учасників дорожнього руху та розмір такого збитку не перевищує 5% від страхової суми, зазначеної в п. 1.10 цього Договору, але не більше 50000,00 грн по такому страховому випадку.

За умовами п. 1.10 Договору, страхова сума за ризиком «Пошкодження» становить 178000,00 грн, а 5% від цієї суми складає 8900,00 грн. Тобто в даному випадку розмір збитку перевищив 5% від страхової суми.

Разом з тим, суд зазначає, що з огляду на умови Договору (п. 2.7.2.6 Договору), сам по собі факт перевищення розміру збитку розмірів, зазначених в цьому пункті, не надає страховику права відмовити у виплаті страхового відшкодування, а надає лише право обмежити розмір відшкодування такою сумою (в даному випадку - 8900,00 грн).

При цьому, суд зауважує, що зазначаючи у своєму листі від 07.11.2020 вих№04-26/4 про те, що згідно з п.п. 16 п. 2.11.3.10 Договору підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є: «якщо подія, яка призвела до збитків, або збитки підпадають під «Виключення із страхових випадків і обмеження страхування» згідно розділу 2.3 Договору та інших положень Договору», відповідач не називає, які саме виключення маються на увазі.

Посилання відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що ним правомірно відмовлено у виплаті страхового через ненадання позивачем пошкодженого транспортного засобу для огляду, а також ненадання всіх документів, необхідних для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, судом оцінюються критично.

Так, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, відповідач посилався лише на ненадання позивачем доказів звернення до державних органів, які уповноважені розслідувати дорожньо-транспортну пригоду. Жодних застережень щодо ненадання пошкодженого транспортного засобу для огляду, а також ненадання інших документів, необхідних для вирішення питання про виплату страхового відшкодування, відповідач не наводив. Так само, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, відповідач не навів жодних заперечень стосовно вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та правомірності вибору ремонтної організації.

Такі доводи наведені відповідачем лише в ході розгляду даної справи, тобто після звернення позивача з позовом про стягнення суми відшкодування в судовому порядку.

Більш того, відповідачем не надано жодних доказів звернення до позивача із вимогою надати транспортний засіб для огляду та ухилення позивача від виконання такого обов`язку, а також доказів повідомлення позивача про те, що наданих ним документів недостатньо для вирішення питання про виплату страхового відшкодування.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу Skoda, державний номер НОМЕР_2 , є неправомірною.

Враховуючи, що позивач скористався своїм правом та не надав страховику документи, передбачені ч. 4 п. 2.7.2.5 Договору, з огляду на положення п.п. 1.13, 2.7.2.6 Договору, за спірним страховим випадком відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 5340,00 грн (8900,00 грн мінус 3560,00 грн франшизи за Договором).

Оскільки доказів виплати страхового відшкодування в добровільному порядку матеріали справи не містять, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 5340,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Наявності підстав для стягнення решти заявленої до стягнення суми відшкодування - у розмірі 17970,28 грн позивач належними та допустимими доказами не довів, а тому в цій частині позовні вимоги залишаються судом без задоволення.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача 550,12 грн пені, 1384,03 грн інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 452,15 грн.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Пунктом 2.13.1 Договору встановлено, що за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування страховик сплачує страхувальнику пеню у розмірі 0,01% від суми простроченої виплати страхового відшкодування за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нарахована пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач свого обов`язку з виплати страхового відшкодування не виконав, що є підставою для застосування встановленої законом та Договором відповідальності.

Однак, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за прострочення виконання зобов`язань за Договором, суд відмовляє з огляду на таке.

Пеня, 3% річних та інфляційні втрати нараховуються у період часу, перебіг якого починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане.

При цьому, суд зауважує, що саме на позивачеві лежить процесуальний тягар доведення підстав, розміру, строку обчислення пені, 3% річних та інфляційних втрат шляхом надання суду деталізованого розрахунку усіх заявлених позивачем до стягнення сум. Водночас, відповідач вправі надати відповідні заперечення щодо позовних вимог та здійснити контррозрахунок таких сум. Як розрахунок позивача, так і контррозрахунок відповідача повинні бути аргументованими, щоби суд, аналізуючи відповідні докази та аргументи учасників справи, виконував функцію здійснення правосуддя, а не змушений би був, в іншому випадку, виконувати обчислення, тобто здійснювати дії, покладені законом на учасників справи.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні втрати за період з 06.08.2020 по 30.03.2021.

Обґрунтовуючи початок періоду нарахування вказаних сум, позивач зазначив, що останні документи страховику щодо страхового випадку були надані 22.04.2020. Однак, як свідчать матеріали справи, власне страховий випадок стався 25.06.2021, тобто після дати, яку позивач визначив як початок обчислення 20-денного строку для виплати відшкодування.

При цьому, визнаючи той факт, що ряд документів надавався і після подання заяви про виплату страхового відшкодування і між сторонами велося електронне листування з цього приводу, документів, з яких можливо було б достеменно встановити дату надання позивачем всіх документів для виплати страхового відшкодування, матеріали справи не містять. Наведене виключає можливість встановити початок періоду прострочення відповідного грошового зобов`язання і, як наслідок, перевірити правильність здійснених позивачем нарахувань.

Отже, за висновками суду, позовні вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані позивачем за прострочення виконання зобов`язань за Договором, є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 238-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (Україна, 04050, місто Київ, вулиця Герцена, будинок 10, ідентифікаційний код 24745673) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГетманГлобал» (Україна, 49008, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Дмитра Кедріна, будинок 44, офіс 4, ідентифікаційний код 34735259) суму страхового відшкодування у розмірі 5340 (п`ять тисяч триста сорок) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) грн 73 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова