ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
===================================================================УХВАЛА
про розгляд заяви кредитора
19 жовтня 2021 року Справа № 915/743/21
Суддя Давченко Т.М.
при секретарі Кнауб А.А. за участю представників:
від кредитора та боржника представники не з`явилися;
від боржника: представник не з`явився;
розпорядник майна: Шульга Д.Л.
Суть спору: про визнання кредиторських вимог в сумі 1357596,00 грн.
У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 915/743/21 про банкрутство Приватного підприємства "Волонтер Агро" (далі ПП "Волонтер Агро").
Ухвалою від 29.06.2021 судом відкрито провадження щодо банкрутства ПП "Волонтер Агро"; введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Шульгу Д.Л., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, попереднє засідання суду призначено на 31.08.2021.
14.07.2021 на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "САБАЗИ" (далі - ТОВ "САБАЗИ") б/н від 13.07.2021 про визнання кредиторських вимог до боржника у сумі 1357596,00 грн. та 4540,00 грн. судових витрат та включення цих вимог до реєстру вимог кредиторів.
Ухвалою суду від 19.07.2021 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд на 31.08.2021, однак, у вказану дату судове засідання не відбулося. Ухвалою суду від 08.09.2021 повідомлено учасників справи про призначення попереднього засідання в даній справі на 19.10.2021 о 13:00.
Станом на 19.10.2021 заперечень щодо заявлених ТОВ "САБАЗИ" кредиторських вимог суду не надійшло.
Розпорядник майна 28.07.2021 надав суду повідомлення про результати розгляду грошових вимог ТОВ "САБАЗИ" (вих. № 02/02-41 від 27.07.2021) з якого вбачається, що заявлені вимоги ним визнано у повному обсязі з включенням їх до реєстру вимог кредиторів наступним чином: 4540,00 грн. (судові витрати) - 1 черга, 1357596,00 грн. (основний борг), - 4 черга.
Розпорядник майна у судовому засіданні доповів суду про визнання повністю заявлених ТОВ "САБАЗИ" грошових вимог та зазначив черговість включення цих вимог до реєстру вимог кредиторів ТОВ "АСТЕЛИТ".
Представник заявника у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Боржник, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив. Суд бере до уваги надану розпорядником майна інформацію у повідомленні про результати розгляду грошових вимог ТОВ "САБАЗИ" (вих. № 02/02-61 від 26.07.2021) щодо визнання боржником наявності заборгованості перед ТОВ "САБАЗИ" у сумі 3155401,42 грн. згідно довідки ПП "Волонтер Агро" від 08.07.2021 № 40. Вказане свідчить про обізнаність боржника щодо грошових вимог ТОВ "САБАЗИ".
Оскільки судом не визнавалася обов`язковою участь представників у даному судовому засіданні. Заперечень боржника на іншу частину вимог суду не надійшло. Тож, зважаючи на епідеміологічну ситуацію в країні, а саме поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та з метою дотримання принципу процесуальної економії, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності представника боржника та заявника за наявними документами. При цьому суд зазначає, що матеріалів справи достатньо для розгляду заяви кредитора, а тому неявка вказаних представників не перешкоджає розгляду даної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду заяв про грошові вимоги господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.
Слід зауважити, що заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, виходячи з вимог Кодексу обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16).
На підставі ст. 233 ГПК України, 19.10.2021 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.
Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, оцінивши їх відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні.
Заяву ТОВ "САБАЗИ" було подано до суду з дотриманням строку, встановленого судом згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.
Зі змісту заяви вбачається, що 20.10.2020 між ПП «Волонтер Агро» Позичальник та ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) - Позикодавець було укладено договір № 1 про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги (надалі по тексту -Договір), за умовами якого ОСОБА_1 надає ПП «Волонтер Агро» поворотну безпроцентну фінансову допомогу в розмірі 1400000,00 грн., а останній зобов`язується повернути цю суму в строк до 22.03.2021.
На виконання вимог Договору, в період з 22.10.2020. по 22.03.2021 ОСОБА_1 надав ПП «Волонтер Агро» грошові кошти в розмірі 1357596 грн.
В порушення вимог договору, ПП «Волонтер Агро» після спливу строку на повернення, позичені кошти не повернуло.
Сторонами Договору 20.04.2021р. було складено акт звірки взаємних розрахунків за період з 22.10.2020 по 20.04.2021, за яким борг ПП «Волонтер Агро» на користь ОСОБА_1 становить 1357596,00 грн.
Слід зауважити, що у постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 року у справі № 910/1389/18 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.
Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.
Первинна документація на підтвердження боргу ПП «Волонтер Агро» перед заявником додана до заяви про грошові вимоги.
З метою повернення богу 23.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до ПП «Волонтер Агро» з претензією, яку нарочо вручено 24.04.2021 щодо повернення позики в розмірі 1357596,00 гривень.
На зазначену претензію ПП «Волонтер Агро» надано відповідь від 26.04.2021, з якої вбачається, що підприємство не має можливості розрахуватися в належні строки.
01.06.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «САБАЗИ» укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно з п. 1.1. договору про відступлення права вимоги від 01.06.2021 ОСОБА_1 передає, а ТОВ «САБАЗИ» приймає на себе право вимоги, що належить ОСОБА_1 , і стає кредитором за Договором № 1 про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги від 22.10.2020. Таким чином, до ТОВ «САБАЗИ» перейшло право вимоги на суму 1357596,00 грн.
За актом - приймання передачі документації від 01.06.2021, ОСОБА_1 передав, а ТОВ «САБАЗИ» прийняло первинну документацію.
Частиною 1 ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
ТОВ «САБАЗИ» 03.06.2021 звернулося до ПП «Волонтер Агро» з вимогою від 02.06.2021, яку вручено під розпис, якою просило ПП «Волонтер Агро» виконати свої зобов`язання за Договором про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги належним чином та перерахувати заборгованості в розмірі 1357596,00 грн.
Однак, ПП «Волонтер Агро» в листі від 07.06.2021 за № 26 повідомило, що розрахуватися не має змоги у зв`язку з фінансовими труднощами, просить відстрочити погашення або звертатися до суду за задоволенням вимог.
Таким чином, заборгованість боржника перед ТОВ "САБАЗИ" становить 1357596,00 грн.
Вимоги ТОВ «САБАЗИ» в розмірі 1357596,00 грн. до ПП «Волонтер Агро» не забезпечені заставою майна боржника.
Боржником не оспорено вимоги ТОВ "САБАЗИ" у вказаній сумі.
Отже, вимоги ТОВ "САБАЗИ" виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, є конкурсними та не забезпечені заставою майна боржника.
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.
Черговість задоволення вимог кредиторів встановлено у ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.
З огляду на викладене, судом визнаються грошові вимоги ТОВ "САБАЗИ" до ПП "Курган - Агро" у сумі 1357596,00 грн., які є заборгованістю за договорами позики. Відповідно до приписів ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства такі вимоги мають задовольнятися у 4 чергу.
Крім того, кредитором за подання до господарського суду заяви з вимогами до боржника згідно платіжного доручення № 5 від 13.07.2021 сплачено судовий збір в розмірі 4540,00 грн., вказані витрати пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, а тому підлягають відшкодуванню. Згідно ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства такі витрати задовольняються у пергу чергу.
Керуючись ст. ст. 2, 45-47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -
2. Ухвалу надіслати кредитору, боржнику, розпоряднику майна.
Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.10.2021.

Суддя Т.М. Давченко