РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.10.2021Справа №910/13838/21

За позовомАкціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007"
простягнення штрафу у розмірі 172 440,00 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники учасників справи:
від позивача:Губорєва Я.А.
від відповідача:Заїка О.С.
від третьої особи:Круогла О.І.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2021 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" про стягнення штрафу у розмірі 172 440,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "Українська залізниця" вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" (як вантажовідправником) було неправильно зазначено у залізничній накладній №44965580 відомості про масу вантажу у вагонах №60917010 та №67852830, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність правових підстав для застосування до відповідача штрафних санкцій у виді штрафу, передбаченого ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, розмір якого, за розрахунками позивача, складає 172 440,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 відкрито провадження у справі №910/13838/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для надання заяв по суті спору.

10.09.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що ним було виконано зважування вантажу у вагонах №60917010 та №67852830 на тензометричних статичних вагонних вагах типу 150ВВС-2-1-13,5 та вірно зазначено вагу у залізничній накладній №44965580. Натомість під час перевезення вантаж був частково втрачений, що підтверджується актами приймання-передачі вантажу Товариству з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007", яке здійснювало охорону вантажів відповідача на підставі Договору №11/08/1 від 11.08.2014. Крім того, відповідач стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007" гарантувало відшкодувати вартість зниклого вантажу та вже фактично виплатило таке відшкодування. Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" зазначає, що 25.02.2021 Відділом поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області було розпочате досудове розслідування обставин викрадення вантажів на залізничній станції "Шебелинка" в смт Андріївка Ізюмського району Харківської області. В свою чергу, на думку відповідача, саме неправомірна бездіяльність позивача спричинила до складання комерційного акту без урахування вимог Правил складання актів та дійсних обставин спірного перевезення належного відповідачу вантажу, що повністю підтверджує безпідставність заявлених позивачем вимог про стягнення штрафу.

Разом із відзивом, відповідачем було подано через відділ діловодства клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007".

Вказана заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" мотивована тим, що рішення у справі вплине на права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007", оскільки між останнім та відповідачем було укладено Договір №11/08/1 від 11.08.2014, на виконання якого Товариством з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007" здійснювалась охорона вантажу у вагонах №60917010 та №67852830 та відповідно останнє здійснило відшкодування втраченого вантажу, в той час як предметом даного спору є стягнення штрафу за невірне зазначення у вагонах №60917010 та №67852830 маси вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; встановлено строк для подання третьою особою пояснень по суті спору; судове засідання у справі призначено на 28.09.2021.

24.09.2021 засобами поштового зв`язку від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшло клопотання про участь представника позивача в судовому засіданні, призначеному на 28.09.2021, в режимі відеоконференції.

27.09.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007" надійшли пояснення, в яких третя особа зазначає, що розходження відомостей про масу вантажу у залізничній накладній №44965580 у вагонах №60917010 та №67852830 та при проведенні контрольного зважування на станції Нижньодніпровськ Вузол, а також масою визначеною вантажоодержувачем на станції Допоміжна АТ "ПівдГЗК" викликане не діями відповідача щодо неправильного зазначення в накладній маси вантажу, а обумовлене незбереженням такого вантажу під час перевезення внаслідок крадіжки частини вантажу на станції Шебелинка в смт. Андріївка Ізюмського району Харківської області.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 відкладено судове засідання у справі без визначення дати та часу; наступне судове засідання вирішено здійснювати в режимі відеоконференції, у зв`язку з чим необхідно погодити дату та час наступного засідання з іншим судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 призначено судове засідання в режимі відеоконференції на 11.10.2021; доручено Жовтневому районному суду міста Запоріжжя забезпечити проведення відеоконференції по справі №910/13838/21 за участю представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

30.09.2021 засобами поштового зв`язку від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що зважування вантажу на вагах є самим точним видом визначення маси вантажу та при контрольному зважуванні на станції Нижньодніпровськ Вузол Придніпровської залізниці було виявлено невідповідність маси вантажу у вагонах вказаній у залізничній накладній, що є підставою для застосування до вантажовідправника передбаченого ст.ст. 188, 122 Статуту залізниць України штрафу.

01.10.2021 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вказує, що в його діях відсутнє будь-яке порушення, оскільки невідповідність маси вантажу у вагонах зазначеній в накладній мала місце внаслідок незабезпечення залізницею схоронності вантажу при перевезенні, а не внаслідок невірного визначення відповідачем маси вантажу при оформленні залізничної накладної.

В судове засідання 11.10.2021 представники сторін з`явились, надали пояснення по суті спору, за змістом яких позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а відповідач та третя особа проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні 11.10.2021 судом завершено розгляд справи №910/13838/21 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши думку представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" було оформлено залізничну накладну №44965580 на перевезення насипом куль сталевих помольних діаметром 40 мм у загальній кількості 136 000 кг зі станції відправлення Лиман Південної залізниці до станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці. Вантаж марковано водоемульсійною фарбою.

У відомості до залізничної накладної №44965580 зазначено, що у вагоні №60917010 переводиться вантаж масою 68 000 кг, а у вагоні №67852830 - вантаж масою 68 000 кг.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було проведено контрольне зважування вагонів №60917010 та №67852830, за наслідками якого складено комерційні акти №450003/53 від 23.02.2021 та №450003/53/10 від 23.02.2021, в яких зазначено, що у вагоні №60917010 вага брутто - 88 500 кг, тара за документом - 22 400 кг, вага нетто - 66 100 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 1 900 кг. У вагоні №67852830 вага брутто - 88 500 кг, тара за документом - 23 200 кг, вага нетто - 65 300 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 2 700 кг. Навантаження в обох вагонах нерівномірне, нижче бортів на 1,6-1,7 м, не вкрите обрешіткою, без поглиблень. В документі зазначено маркування водоемульсійною фарбою, фактично вантаж марковано білою речовиною, маркування слабо виражене. Вагони без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті, вкручені. В технічному відношенні вагони справні.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями Акціонерного товариства "Українська залізниця" про наявність правових підстав для нарахування та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" (як вантажовідправника) штрафних санкцій у виді штрафу, передбаченого ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, розмір якого, за розрахунками позивача, складає 172 440,00 грн., оскільки відповідачем було неправильно зазначено у залізничній накладній №44965580 відомості про масу вантажу у вагонах №60917010 та №67852830.

Згідно зі статтею 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

За приписами статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до статті 5 Статуту залізниць України на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

У залізничній накладній №44965580 від 18.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" було зазначено, що у вагоні №60917010 перевозиться вантаж масою 68 000 кг, а у вагоні №67852830 - вантаж масою 68 000 кг.

Згідно частин першої, другої статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (стаття 118 Статуту).

При контрольному зважуванні на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці вагонів №60917010 та №67852830 було виявлено, що у вагоні №60917010 вага нетто складає 66 100 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 1 900 кг, а у вагоні №67852830 вага нетто складає 65 300 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 2 700 кг.

Наведені обставини - невідповідність фактичної маси вантажу зазначеній у залізничній накладній зафіксована у комерційних актах №450003/53 від 23.02.2021 та №450003/53/10 від 23.02.2021.

Попри наведене сам факт невідповідності маси вантажу зазначеній у накладній масі та складення відповідного комерційного акту не є безумовними підставами для застосування до вантажовідправника відповідальності та останній може спростувати вчинення ним порушення, за яке передбачена ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України відповідальність, на загальних підставах.

Так, в межах даної справи відповідач вказує, що ним було вірно зазначено масу вантажу у залізничній накладній №44965580 від 18.02.2021, однак при виконанні Акціонерним товариством "Українська залізниця" перевезення за вказаною накладною частина вантажу була втрачена (викрадена), у зв`язку з чим і змінилась фактична маса вантажу у вагонах №60917010 та №67852830.

На підтвердження даних обставин Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" було долучено до відзиву акт приймання в експлуатацію тензометричних статичних вагонних ваг типу 150ВВС-2-1-13,5 на під`їзній колії ТОВ "Завод Енергостіл", що примикає до станції Лиман, та технічний паспорт на відповідні ваги.

Крім того, відповідачем також надано договір №11/08/1 від 11.09.2014, укладений із Товариством з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007", предметом якого є надання останнім Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" послуг з охорони та супроводження вантажу, що переміщується залізничним транспортом на території України.

В межах вказаного договору №11/08/1 від 11.09.2014 відповідачем та третьою особою було складено акт приймання-передачі вантажу від 18.02.2021, з якого вбачається, що 18.02.2021 в пункті відправлення вантажу в присутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" було проведено завантаження, зважування, маркування та маркірування вантажу - куль сталевих Ф40, та відповідно зафіксовано, що у вагоні №60917010 перевозиться вантаж масою 68 000 кг, а у вагоні №67852830 - вантаж масою 68 000 кг.

Також у вказаному акті зазначено, що маса вантажу, передана під охорону Товариству з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007", відрізняється від маси вантажу, яка була одержана вантажоодержувачем. При цьому, в акті приймання-передачі вантажу від 18.02.2021 вантажоодержувачем зафіксовано, що в окремих місцях маркування вантажу слабо виражене та відрізняється за кольором від основної маркованої поверхні куль у вагонах. Окремі люки обв`язані дротом, що за своєю товщиною та візуально відрізняється від обв`язки інших розвантажувальних люків у вагоні.

Листом вих. №137 від 01.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007", в якому вимагала відшкодувати вартість втраченого вантажу з огляду на неналежне надання послуг охорони за договором №11/08/1 від 11.09.2014.

Листом вих. №9 від 02.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" про те, що погоджується відшкодувати вартість нестачі вантажу.

В свою чергу, третя особа у письмових поясненнях зазначила, що 25.02.2021 під час охорони наступної партії вантажу працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Спарта 2007" було виявлено обставини крадіжок сталевих куль під час перевезення та припинено спробу вчинення крадіжки. Так, крадіжка вантажу із вагонів відбувалась таким чином, що сталеві кулі не забирались зверху вагона, а відкривався знизу розвантажувальний люк вагона, внаслідок чого частина вантажу висипалась на залізничне полотно, а після того, як рухомий склад покидав відповідне місце - сталеві кулі збирались у мішки. На підтвердження таких доводів третьою особою було долучено до матеріалів справи відповідні фотознімки.

За наслідками втрати (викрадення) вантажу у січні-лютому 2021 року під час перевезення було ініційовано досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000081 від 25.02.2021, в межах якого у березні 2021 між дізнавачем-інспектором поліції та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" здійснювалось листування з приводу недостач сталевих шарів для помолу.

Наведений спосіб крадіжки вантажу із вагонів пояснює чому маркування фарбою не порушується, а лише відрізняється від основної маркованої поверхні, тобто стає слабо вираженим - основна частина куль висипається з низу.

Аналогічні обставини нечіткості маркування та відмінності дроту, яким зафіксовано деякі розвантажувальні люки у вагонах, були зафіксовані в акті приймання-передачі вантажу від 18.02.2021 - в окремих місцях маркування вантажу слабо виражене та відрізняється за кольором від основної маркованої поверхні куль у вагонах. Окремі люки обв`язані дротом, що за своєю товщиною та візуально відрізняється від обв`язки інших розвантажувальних люків у вагоні.

Тобто, у відповідача наявна технічна можливість визначити фактичну масу вантажу перед зазначенням відповідних відомостей до залізничної накладної; відповідачем укладено договір охорони вантажу із третьою особою, представники якої були при зважуванні спірного вантажу та зафіксували відповідну масу також в акті до договору охорони; в подальшому виявлено недостачу вантажу при його переданні вантажоодержувачу та зафіксовано це у акті із посиланням на нечіткість маркування вантажу та недоліки закриття (фіксації) розвантажувальних люків у відповідних вагонах; під час перевезення наступної партії вантажу (протягом кількох днів) представником третьої особи припинено спробу крадіжки та встановлено спосіб такої крадіжки; ініційовано досудове розслідування кримінального провадження за фактом крадіжки сталевих куль, в той час як відповідач стверджує, що після затримання осіб, які підозрюються у вчиненні таких крадіжок, втрати вантажу під час перевезення припинились.

Всі наведені дії були здійснені відразу після виявлення недостачі вантажу та задовго до звернення АТ "Українська залізниця" до суду із даним позовом.

Визначення поняття доказів, вимоги щодо доказів, властивостей доказів та порядку їх оцінки урегульовано у главі 5 "Докази та доказування" Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 25.06.2020 у справі №924/233/18).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та інші проти Швеції" Суд наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України", в якому Суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд, застосовуючи стандарт "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей"), за яким факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце, та приходить до висновку, що відмінність фактичної маси вантажу від зазначеної у накладній №44965580 від 18.02.2021 зумовлена не невірним зазначенням вантажовідправником такої маси, а саме втратою такого вантажу при перевезенні.

При цьому, відповідальність за схоронність вантажу під час його перевезення покладається на позивача, як перевізника.

Відтак, відповідачем не вчинено дій, які мають своїм наслідком застосування до нього передбаченого ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України штрафу, у зв`язку з чим позов АТ "Українська залізниця" задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 79, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код ВП 40081237) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Енергостіл" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 44, офіс 57; ідентифікаційний код 39283580) про стягнення штрафу у розмірі 172 440,00 грн. відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи, покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 01.11.2021.

Суддя Р.В. Бойко