ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"28" жовтня 2021 р.м. Одеса Справа № 910/14784/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву (вх. №2-1306/21 від 26.10.2021) представника Компанії "Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ" про забезпечення позову у справі №910/14784/21

за позовом Компанії "Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ" (реєстраційний номер у торговому реєстрі: HRB 5748; адреса: Ельзе-Крьонер Штрассе 1, 61352, м. Бад-Гомбург [Else-Krцner-Strasse 1, 61352, Bad Homburg], Німеччина)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНАРТ" (04060, місто Київ, вул. Берлінського Максима, будинок 9; )

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Компанія "Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ" (далі позивач, заявник, Фрезеніус) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНАРТ" (далі відповідач, Ренарт), в якому просила суд зобов`язати відповідача визнати кредиторські вимоги позивача та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНАРТ".

В обґрунтування позовної заяви позивач посилався на ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог Компанії "Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2021 матеріали позовної заяви у справі №910/14784/21 передано за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 26.10.2021 для розгляду справи №910/14784/21 було визначено суддю Господарського суду Одеської області Волкова Р.В.

Ухвалою від 28.10.2021 прийнято позовну заяву (вх.№3354/21 від 26.10.2021) до розгляду, відкрито провадження у справі №910/14784/21, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 15.11.2021, запропоновано відповідачу реалізувати процесуальне право на подання відзиву.

26.10.2021 до Господарського суду Одеської області надійшла заява представника Компанії "Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ" про забезпечення позову у справі №910/14784/21, в якій представник просив забезпечити позов шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт», в тому числі, але не виключно, заборони вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, але не обмежуючись відомостей щодо місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт», а також відомостей про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт», заборони здійснення (реєстрації) припинення (ліквідації) Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренарт» та заборони проводити передачу реєстраційної справи.

В обґрунтування заяви про забезпечення представник вказав наступне.

У відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість. При цьому, у травні 2021 року засновниками (учасниками) відповідача було прийнято рішення щодо припинення Ренарт шляхом його ліквідації та було встановлено строк на подачу кредиторських вимог до 24.07.2021, про що було внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Реєстр). Саме тому у зазначений строк позивачем було направлено свої грошові вимоги до Ренарт на його адресу реєстрації: 02121, місто Київ, вул. Колекторна, буд. 3-А. Однак внаслідок ухилення відповідача від отримання такого повідомлення про кредиторські вимоги, лист позивача було повернуто у зв`язку з відсутністю Ренарт за зазначеною адресою.

Вказує, що 09.09.2021 (в межах 30-ти денного строку з моменту, коли позивачу стало відомо про відповідне ухилення) позивач звернувся до Господарського суду міста Києва (за місцем реєстрації відповідача за зазначеною вище адресою в Києві) про зобов`язання визнати кредиторські вимоги Фрезеніус до Відповідача у сумі 10 266 278,01 євро та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Ренарт.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.09.2021 р. в даній справі позовну заяву Фрезеніус було залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

01.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі Господарським судом міста Києва було встановлено, що згідно з даними Реєстру станом на 05.10.2021 місцезнаходження відповідача змінилось на: 65082, Одеська обл., м. Одеса, вул. Гоголя, будинок 1.

У зв`язку з вищевказаними обставинами ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.10.2021 позовну заяву Фрезеніус до Ренарт із доданими до неї документами було передано за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Після здійснення офіційного опублікування ухвали від 05.10.2021 відповідач знову здійснив перереєстрацію місцезнаходження у Реєстрі на таку саму адресу, що і до цього: 02121, місто Київ, вул. Колекторна, буд. 3-А.

Як вказав представник позивача, здійснюючи реєстраційні дії, відповідач умисно перешкоджає відкриттю провадження у справі та її розгляду, про що свідчить те, що адреса змінювалась саме після оприлюднення процесуальних рішень судами. Додатковим підтвердженням того, що єдиною метою зміни адреси є уникнення правосуддя є те, що другий раз адреса була змінена на ту, яка була зазначена в реєстрі спочатку, тобто будь-яких інших причин для таких дій не було.

Звернув увагу, що в залежності від направлення матеріалів справи до того чи іншого суду, відповідач здійснює перереєстрацію свого місцезнаходження в Реєстрі, що має наслідком зміну підсудності справи та запобігає відкриттю провадження у справі.

Представник позивача вважає, що забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом відносно/щодо відповідача, в тому числі вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Реєстрі (зокрема, відомостей щодо місцезнаходження Відповідача), усунуть неправомірні штучні перешкоди з боку відповідача та зроблять можливою реалізацію позивачем права на ефективний захист свого права на включення його кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу відповідача через суд, адже відповідач буде позбавлений можливості штучно маніпулювати повноваженнями господарських судів щодо належного відкриття провадження у даній справі.

Крім того, представник відзначив, що у випадку реєстрації припинення відповідача, Фрезеніус або буде позбавлений права на ефективний захист своїх прав, або рішення у цій справі неможливо буде виконати (якщо воно буде прийняте на користь Фрезеніус).

Серед іншого, застосування заходів зустрічного забезпечення заявник залишив на розсуд суду з огляду на відсутність можливості понесення відповідачем збитків від застосування заходів забезпечення позову.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

За приписами статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є зобов`язання відповідача визнати кредиторські вимоги позивача та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНАРТ".

Згідно з відомостями, які містяться в Реєстрі, з 24.05.2021 відповідач перебуває в процесі припинення у зв`язку з внесенням рішення засновників (учасників юридичної особи) щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

За приписами ч. 1 ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; 2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; 3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Частинами 1-6 ст. 105 ЦК України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

На підставі ч. ч. 11, 12 ст. 111 ЦК України після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання податковим органам.

Майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція, наведена в пункті 15 постанови Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, в пункті 14 постанови Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, у розумінні зазначених положень, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. Таким чином, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

На думку суду, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову є неспівмірними, оскільки не співвідносяться із заявленими позивачем вимогами. Разом з тим, невжиття таких заходів не може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Зокрема, суд вважає необґрунтованим застосування такого заходу забезпечення позову як заборона внесення до Реєстру відомостей щодо місцезнаходження відповідача, який позивач обґрунтовує штучним маніпулюванням повноваженнями господарських судів щодо визначення підсудності та належного відкриття провадження у справі. Вказаний захід забезпечення позову жодним чином не вплине та не ускладнить виконання рішення у даній справі. Водночас ухвалою від 28.10.2021 судом вже прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/14784/21.

Крім того, заборона внесення до Реєстру відомостей про припинення юридичної особи відповідача, заборона здійснення (реєстрації) припинення (ліквідації) відповідача та заборона проводити передачу реєстраційної справи також не можуть вважатись розумними, обґрунтованими та адекватними заходами забезпечення позову у даній справі з наступних підстав.

Нормами ЦК України встановлено певний порядок припинення юридичної особи, зокрема шляхом ліквідації.

Так, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідачем було встановлено двомісячний строк з дня оприлюднення повідомлення про ліквідацію для заявлення вимог кредиторів до 24.07.2021.

З аналізу норм ЦК України суд приходить до висновку, що кредиторами відповідача до 24.07.2021 могли заявлятись вимоги, які не пізніше 30 днів з дня звернення з окремою вимогою, мали бути розглянуті відповідачем з прийняттям відповідного рішення щодо кожної з вимог.

Процедура припинення юридичної особи також передбачає складення ліквідаційною комісією проміжного ліквідаційного балансу, що затверджується учасниками (засновниками) юридичної особи. З дотриманням передбаченої ст. 112 ЦК України черговості має провадитись виплата грошових сум кредиторам. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи. Після завершення розрахунків з кредиторами складається ліквідаційний баланс.

Отже, процес ліквідації відповідача на даний час триває, що підтверджується відомостями Реєстру. Заходи забезпечення позову, запропоновані позивачем, не зможуть вплинути на даний процес, з огляду на що суд не вбачає наявності зв`язку між запропонованими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що у випадку реєстрації припинення юридичної особи відповідача позивач буде позбавлений права на ефективний захист своїх прав й рішення у даній справі неможливо буде виконати.

Згідно з ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

За приписами ч. 6, 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на невідповідність запропонованих позивачем заходів таким критеріям як розумність, адекватність, вплив на відновлення права з урахуванням обраного способу захисту.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви (вх. №2-1306/21 від 26.10.2021) представника Компанії "Фрезеніус Медикал Кер Дойчланд ГмбХ" про забезпечення позову у справі №910/14784/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 28 жовтня 2021 р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Р.В. Волков