ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 жовтня 2021 року справа №903/410/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Ведмедюка Михайла Петровича

та за присутності представників сторін:

від позивача: Андрусяк І.В. - адвокат (ордер серія АС №1023406 від 05.08.2021р.)

від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К", м. Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ", м. Луцьк

про скасування рішень державного реєстратора, припинення права власності та визнання права власності

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К", посилаючись на положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а також ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній з 16.01.2020р.), звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ":

- про скасування рішення державного реєстратора першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47083854 від 28.05.2019 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" () права приватної власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення: склад /Е-1/ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 522,8 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31752469), із одночасним припиненням іншого речового права (права власності) за Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" на зазначені об`єкти нерухомого майна та одночасним встановленням іншого речового права - визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К" права власності на визначене нежитлове приміщення;

- про скасування рішення державного реєстратора першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47081704 від 28.05.2019 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" () права приватної власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 82 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31751152), із одночасним припиненням іншого речового права (права власності) за Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" на зазначені об`єкти нерухомого майна та одночасним встановленням іншого речового права - визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К" права власності на визначене нежитлове приміщення;

- про скасування рішення державного реєстратора першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47083517 від 28.05.2019 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" () права приватної власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення: прохідна /Б-1 /, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 10,9 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31751674), із одночасним припиненням іншого речового права (права власності) за Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" на зазначені об`єкти нерухомого майна та одночасним встановленням іншого речового права - визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К" права власності на визначене нежитлове приміщення.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 11.06.2021р. позовну заяву ТОВ "МАРТИСАНС-К" було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки (надати докази доплати судового збору на суму 4 540 грн.).

На виконання вимог ухвали від 11.06.2021р. від позивача надійшла до суду заява від 17.06.2021р. про долучення матеріалів позову доказів доплати судового збору в розмірі 4 540 грн. (платіжна квитанція №0.0..1 від 17.06.2021р.)

Ухвалою господарського суду від 18.06.2021р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено розгляд справи в підготовчому судовому засіданні на 15.07.2021р., запропоновано сторонам вчинити ряд дій та надати суду відповідні документи.

Протокольною ухвалою, постановленою за результатами проведеного 15.07.2021р. підготовчого судового засідання (за участі представника відповідача), судом було відкладено розгляд справи в підготовчому судовому засіданні на 06.08.2021р., встановлено відповідачу строк до 30.07.2021р. для подання відзиву на позовну заяву, направлення останнього позивачу та надання суду відповідних поштових документів, встановлено позивачу строк до 04.08.2021р. для подання суду і відповідачу відповіді на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.07.2021р. було повідомлено позивача про процесуальні дії, вчинені судом в підготовчому судовому засіданні 15.07.2021р.

28 липня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив від 27.07.2021р. на позовну заяву з обґрунтовуючими його матеріалами в котрому ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" пред`явлені позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними, засвідчує на відсутності підстав для задоволення позову. При цьому відповідач зазначає, що за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.03.2019 у справі №905/635/18, спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав. Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом не будь-якого, а лише порушеного, невизнаного або оспореного права. Крім того, процесуальний порядок вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Для того, щоб особі було надано судовий захист, необхідно встановити, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено саме відповідачем. Інакше кажучи, навіть у разі обґрунтованого і підставного позову, але у разі, коли жодне право особи, яка звернулася із позовом непорушене і не оспорюється, то правових підстав для задоволення такого позову немає.

Також відповідач засвідчує, що суд повинен дотримуватися певного алгоритму дій, а саме з`ясувати, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.06.2019р. у справі №910/6642/18.

Поруч з цим відповідач повідомив суд, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат товариства становить 20 000 грн.

28 липня 2021 року відділом документального забезпечення та контролю суду було зареєстровано клопотання ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" від 27.07.2021р. про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду Донецької області по справі №903/96/21 за позовом ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" до ТОВ "МАРТИСАНС-К" про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу та стягнення моральної шкоди в розмірі 150 000 грн.

Протокольною ухвалою, постановленою за результатами проведеного 06.08.2021р. підготовчого судового засідання (за участі представника позивача), господарським судом було продовжено (за ініціативою суду) строк проведення підготовчого судового засідання на 30 днів до 16.09.2021р., за клопотанням представника позивача, пов`язаним із необхідністю ознайомлення з відзивом відповідача на позовну заяву та клопотанням про зупинення провадження у справі, підготовки відповідей на останні, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 13.09.2021р.

Ухвалою суду від 06.08.2021р. було повідомлено відповідача про процесуальні дії, вчинені судом в підготовчому судовому засіданні 06.08.2021р.

08 вересня 2021 року на адресу суду від ТОВ "МАРТИСАНС-К" надійшла відповідь на відзив від 07.09.2021р., в якій позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також 08.09.2021р. на адресу суду від позивача надійшли заперечення від 07.09.2021р. на заяву ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" про зупинення провадження по справі.

Протокольною ухвалою, постановленою за результатами проведеного 13.09.2021р. підготовчого судового засідання (за участі представників сторін), судом було відмовлено в задоволені клопотання ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" від 27.07.2021р. про зупинення провадження у справі №903/410/21, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 29.09.2021р.

27 вересня 2021 року до суду від ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" надійшли заперечення від 24.09.2021р. на відповідь на відзив, в яких сторона просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Протокольною ухвалою, постановленою за результатами проведеного 29.09.2021р. судового засідання, господарським судом було оголошено перерву в судовому засіданні до 18.10.2021р. Ухвалою суду від 29.09.2021р. було повідомлено відповідача про процесуальні дії, вчинені судом в судовому засіданні 29.09.2021р.

18 жовтня 2021 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано клопотання представника ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ", адвоката Матвіїва В.М. від 18.10.2021р. про відкладення розгляду справи у зв`язку із участю представника товариства у іншому судовому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 18.10.2021р. (за участі представника позивача) в задоволені клопотання представника ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" адвоката Матвіїва В.М. від 18.10.2021р. про відкладення розгляду справи було відмовлено.

Присутній в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити останні в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що пред`явлений позивачем до відповідача позов підлягає до задоволення, з огляну на наступне.

Викладена позиція суду пов`язана з наступними встановленими в судовому засіданні обставинами:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 5 ст. 55 Конституції України).

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності до ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст. 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Згідно ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов`язання, наведені в ст. 179 ГК України, згідно з якою майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Зміст договору, що укладається на підставі державного замовлення, повинен відповідати цьому замовленню. Суб`єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв`язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб`єкти зобов`язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов`язкові умови таких договорів. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому судом також засвідчується, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися лише при: - розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; - розірванні договору в судовому порядку; - відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; - припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; - недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Як вбачається в даному випадку, між Спільним українсько-литовським підприємством "Дубліта" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (ідентифікаційний код - 25092055), яке згідно із протоколом №5 Загальних зборів учасників від 15 липня 2019 року змінило назву "СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-ЛИТОВСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ДУБЛІТА" У ФОРМІ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ" на "ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАРТИСАНС-К" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" було укладено ряд договорів, які у встановленому порядку були посвідчені державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., зокрема,

- договір купівлі-продажу від 28.05.2019р., який зареєстровано в реєстрі за №4-454, та за яким ТОВ "Дубліта" передає у власність ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" об`єкт нерухомості, а саме - склад /Е-1/ загальною площею 522,8 кв. м., який розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Ранкова, 1, за ціною 47 053 грн. (із урахуванням змін, які було внесено 12.12.2019р. та зареєстровано в реєстрі за №2-778);

- договір купівлі-продажу від 28.05.2019, який зареєстровано в реєстрі за №4-450, та за яким ТОВ "Дубліта" передає у власність ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" об`єкт нерухомості, а саме - Адмінбудинок /А-1/ загальною площею 82,0 кв. м., який розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Ранкова, 1, за ціною 7 381,01 грн. (із урахуванням змін, які було внесено 12.12.2019 та зареєстровано в реєстрі за №2-776);

- договір купівлі-продажу від 28.05.2019, який зареєстровано в реєстрі за №4-452, та за яким ТОВ "Дубліта" передає у власність ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" об`єкт нерухомості, а саме - Прохідна /Б-1/ загальною площею 10,9 кв. м., який розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Ранкова, 1, за ціною 982 грн. (із урахуванням змін, які було внесено 12.12.2019 та зареєстровано в реєстрі за №2-777).

На підставі вищезазначених договорів купівлі-продажу у ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" () виникло право власності на об`єкти нерухомості нежитлові приміщення: - склад /Е-1/ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 522,8 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31752469); - адмінбудинок /А-1/, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 82 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31751152); - прохідна /Б-1/, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 10,9 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31751674).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у зв`язку із невиконанням істотних умов договорів купівлі-продажу, а саме відсутністю здійснення розрахунку за придбане майно, ТОВ "МАРТИСАНС-К" вважало, що Договори купівлі-продажу №4-452, №4-450, №4-454 від 28.05.2019р. є розірваними.

На підставі п. 2.5. договорів відповідач зобов`язувався повернути продавцю майно, що було предметом цього договору, протягом 3-х (трьох) календарних днів з моменту направлення продавцем на адресу покупця повідомлення про розірвання.

Однак дій, які б свідчили про повернення позивачу нерухомого майна, відповідачем вчинено не було, що слугувало для ТОВ "МАРТИСАНС-К" підставою для звернення до суду із позовною заявою за захистом порушеного права.

28.01.2020р. позивач звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом, в якому просив зобов`язати ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" повернути нерухоме майно, а саме: реєстраційний номер нерухомого майна 101 - прохідна /Б-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 10,9 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, 1; реєстраційний номер нерухомого майна 101 - адмінбудинок/А- 1/ - нежиле приміщення, загальною площею 82 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, 1; реєстраційний номер нерухомого майна 101 - склад /Е-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 522,8 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, 1; визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності №31752469 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їх обмежень на нежитлове приміщення: склад /Е-1/, загальною площею 522,8 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168348161 від 28.05.2019; визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності №31751152 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, загальною площею 82 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168337826 від 28.05.2019; визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності № 31751674 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: прохідна/Б-1, загальною площею 10.9 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168341788 від 28.05.2019р.

19.02.2020р. ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" подано до Господарського суду Волинської області зустрічну позовну заяву до ТОВ "МАРТИСАНС-К" в якій просило визнати недійсними: договір посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б., реєстровий номер 2-776 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом першої луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-450; договір посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б., реєстровий номер 2-777 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-452; договір посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б., реєстровий номер 2-778 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом першої луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-454.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 05.11.2020р. у справі №903/54/20 в первісному позові ТОВ "МАРТИСАНС-К" відмовлено, зустрічний позов ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" задоволено, визнано недійсним договір, посвідчений 12.12.2019р. державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б., реєстровий номер 2-776 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019р. державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-450, визнано недійсним договір, посвідчений 12.12.2019р. державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б., реєстровий номер 2-777 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019р. державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-452, визнано недійсним договір, посвідчений 12.12.2019р. державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б., реєстровий номер 2-778 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019р. державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В., реєстровий номер 4-454.

В подальшому, не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 05 листопада 2020 року у справі №903/54/20 повністю та ухвалити нове рішення, яким первісний позов ТОВ "МАРТИСАНС-К" до ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" про повернення нерухомого майна, визнання нечинним та скасування записів про реєстрацію права власності задовольнити повністю, а у задоволенні зустрічної позовної заяви ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" до ТОВ "МАРТИСАНС-К" про визнання недійсними договорів про внесення змін відмовити повністю.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021р. у справі №903/54/20 апеляційну скаргу ТОВ "МАРТИСАНС-К" на рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020р. у справі №903/54/20 було задоволено. Рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020р. у справі №903/54/20 скасовано та ухвалено нове рішення, яким:

- первісний позов ТОВ "МАРТИСАНС-К" задоволено.

- зобов`язано ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" (ідентифікаційний код 42865866, адреса: 43022, м. Луцьк, вул. Ранкова, буд. 1, Волинська область) повернути ТОВ "МАРТИСАНС-К" (ідентифікаційний код 25092055, адреса: 87513, м. Маріуполь, вул. Армійська, буд. 68, Донецька область) нерухоме майно, реєстраційний номер нерухомого майна 101 прохідна /Б-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 10,9 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, 1.

- зобов`язано ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" (ідентифікаційний код 42865866, адреса: 43022, м. Луцьк, вул. Ранкова, буд.1, Волинська область) повернути ТОВ "МАРТИСАНС-К" (ідентифікаційний код 25092055, адреса: 87513, м. Маріуполь, вул. Армійська, буд.68, Донецька область) нерухоме майно, реєстраційний номер нерухомого майна 101 адмінбудинок /А-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 82 кв.м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, 1.

- зобов`язано ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" (ідентифікаційний код 42865866, адреса: 43022, м. Луцьк, вул. Ранкова, буд.1, Волинська область) повернути ТОВ "МАРТИСАНС-К" (ідентифікаційний код 25092055, адреса: 87513, м. Маріуполь, вул. Армійська, буд.68, Донецька область) нерухоме майно, реєстраційний номер нерухомого майна 101 склад /Е-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 522,8 кв.м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, 1.

- скасовано запис про реєстрацію права власності №31752469 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їх обмежень на не житлове приміщення: склад /Е-1/, загальною площею 522,8 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168348161 від 28.05.2019.

- скасовано запис про реєстрацію права власності №31751152 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, загальною площею 82 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168337826 від 28.05.2019.

- скасовано запис про реєстрацію права власності №31751674 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: прохідна/Б-1, загальною площею 10.9 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168341788 від 28.05.2019.

- у задоволенні зустрічного позову ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 13.04.2021р. у справі №903/54/20 касаційну скаргу ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" було задоволено частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021р. у справі №903/54/20 в частині задоволення первісного позову про скасування записів про реєстрацію права власності: №31752469 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їх обмежень на не житлове приміщення: склад /Е-1/, загальною площею 522,8 кв.м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168348161 від 28.05.2019; №31751152 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, загальною площею 82 кв.м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168337826 від 28.05.2019; №31751674 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: прохідна/Б-1, загальною площею 10.9 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168341788 від 28.05.2019 скасовано. Справу №903/54/20 в цій частині передано на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду. В іншій частині постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2021р. у справі № 903/54/20 залишено без змін.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2021р. у справі №903/54/20 апеляційну скаргу ТОВ "МАРТИСАНС-К" на рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020р. в частині відмови в задоволенні позову про визнання нечинним та скасування записів про реєстрацію права власності залишено без задоволення. Змінено мотивувальну частину рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020р. у справі №903/54/20 в частині визнання нечинним та скасування записів про реєстрацію права власності, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Резолютивну частину рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2020р. у справі №903/54/20, яким відмовлено в позові про визнання нечинним та скасування записів про реєстрацію права власності, а саме: - скасування запису про реєстрацію права власності №31752469 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їх обмежень на не житлове приміщення: склад /Е-1/, загальною площею 522,8 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168348161 від 28.05.2019; - скасування запису про реєстрацію права власності №31751152 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, загальною площею 82 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168337826 від 28.05.2019; - скасування запису про реєстрацію права власності №31751674 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: прохідна/Б-1, загальною площею 10.9 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168341788 від 28.05.2019 - залишено без змін.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року), відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За змістом наведеної норми у чинній редакції на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16 січня 2020 року такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із позовною заявою щодо повернення нерухомого майна та скасування запису державного реєстратору після набрання чинності вищезазначеної норми Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", яка відповідно до чинного законодавства, не передбачала обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Виходячи з системного аналізу ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України та ГПК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Разом з тим, з урахуванням практики ЄСПЛ (пункт 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення від 05 квітня 2005 року у справі "Афанасьєв проти України" (заява № 38722/02) судом враховано, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту).

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Таким чином, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має, і визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.)

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову з наведених вище підстав.

Щодо засвідчених відповідачем заперечень на пред`явлений позов судом засвідчується наступне:

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України (положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України) правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018р. у справі №925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі №338/180/17, від 11.09.2018р. у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019р. у справі №569/17272/15-ц).

Інші доводи та заперечення відповідача судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору - задоволення позовних вимог з наведених вище підстав, впливу не мають.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даному випадку, враховуючи висновок суду про підставність позовних вимог, доведення даного спору до суду з вини відповідача, суд вважає, що витрати, пов`язані з розглядом справи в суді (сплата судового збору), котрі поніс позивач, слід відшкодувати йому у відповідності до п. 2 ч. 1, ч. 9 ст. 129 ГПК України за рахунок ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73-76, 80, 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати рішення державного реєстратора першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47083854 від 28.05.2019 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" () права приватної власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення: склад /Е-1/ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 522,8 кв. м. за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31752469), із одночасним припиненням іншого речового права (права власності) за Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" (м. Луцьк, вул. Ранкова, 1, ) на об`єкт нерухомого майна (нежитлове приміщення: склад /Е-1/ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 522,8 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31752469) та одночасним встановленням іншого речового права - визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К" (м. Маріуполь, вул. Армійська, 68, ) права власності на нежитлове приміщення: склад /Е-1/ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 522,8 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1.

3. Скасувати рішення державного реєстратора першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47081704 від 28.05.2019 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" () права приватної власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 82 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31751152), із одночасним припиненням іншого речового права (права власності) за Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" (м. Луцьк, вул. Ранкова, 1, ) на об`єкт нерухомого майна (нежитлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 82 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31751152) та одночасним встановленням іншого речового права - визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К" (м. Маріуполь, вул. Армійська, 68, ) права власності на нежитлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 82 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1.

4. Скасувати рішення державного реєстратора першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47083517 від 28.05.2019 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" () права приватної власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення: прохідна /Б-1 /, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 10,9 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31751674), із одночасним припиненням іншого речового права (права власності) Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" (м. Луцьк, вул. Ранкова, 1, ) на об`єкт нерухомого майна (нежитлове приміщення: прохідна /Б-1 /, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 10,9 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1 (номер запису про право власності: 31751674) та одночасним встановленням іншого речового права - визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К" (м. Маріуполь, вул. Армійська, 68, ) права власності на нежитлове приміщення: прохідна /Б-1 /, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101), загальною площею 10,9 кв. м. за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" (м. Луцьк, вул. Ранкова, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К" (м. Маріуполь, вул. Армійська, 68, ) 6 810 грн. витрат по сплаті судового збору.

6. Наказ на виконання рішення суду видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З врахуванням положень ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення

складено 25.10.2021р.

Суддя В. А. Войціховський