ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Харків Справа № 913/543/21
Провадження №1/913/543/21
За позовом Дніпропетровського Учбово-виробничого об`єднання Луч Українського товариства сліпих, м. Дніпро
до фізичної особи-підприємця Бородавко Олени Валеріївни, м. Рубіжне Луганської області
про стягнення 193714 грн. 40 коп.
Суддя Зюбанова Н.М.
Без виклику та повідомлення учасників справи
Особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження регулюються ст. 252 ГПК України, згідно з якою суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Так, ухвалою від 31.08.2021 суд запропонував сторонам на протязі 30 днів подати відповідні клопотання про призначення судового засідання (у разі необхідності), відповідачу подати відзив на позовну заяву.
Як свідчать матеріали справи, ухвалу суду про відкриття провадження у справі повернуто поштою.
Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
11.10.2021 суд через телефонний зв`язок повідомив відповідача про розгляд справи, про що складено довідку, яка долучена до справи. Таким чином відповідач повідомлений про розгляд справи судом за позовом до нього.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору між сторонами.
Так, 30.06.2020 між Дніпропетровським учбово-виробничим об`єднанням Луч Українського товариства сліпих (постачальник, позивач) та фізичною особою-підприємцем Бородавко Оленою Валеріївною (покупець, відповідач) було укладено договір на поставку продукції № 8, відповідно до умов п. 1.1 якого постачальник (позивач) прийняв зобов`язання передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити продукцію, перелік якої, строки передачі, ціна та кількість вказані в рахунку-фактурі та в видатковій накладній на кожну партію продукції, які є невід`ємними частинами договору.
За умовами п. 2.1 договору поставка продукції здійснюється транспортом покупця або за домовленістю сторін, на умовах згідно правилам Инкотермс-2010.
Датою поставки продукції є дата отримання продукції, вказана в видатковій накладній постачальника (п. 2.2 договору).
Відповідно до п. 2.4 договору приймання продукції за кількістю здійснюється покупцем в момент отримання продукції та підписання сторонами видаткової накладної, це свідчить про те, що продукція по кількості покупцем отримана та останній претензій до постачальника по кількості отриманої продукції не має.
Ціни на продукцію, яка підлягає поставці, є договірними та обумовлені в рахунку-фактурі та в видаткових накладних (п. 3.1 договору).
Сторони в п. 3.2. договору узгодили, що оплата поставленої покупцю продукції здійснюється на протязі 60 днів з моменту отримання.
У випадку порушення строку оплати продукції, встановленого п. 3.2. даного договору покупець сплачує постачальнику неустойку в розмірі 0,5 % за кожний день порушення строку оплати простроченої суми (п. 4.1 договору).
Згідно п. 6.1 договір діє з моменту його підпису обома сторонами по 31.12.2020.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем п. 3.2 вказаного договору про оплату на протязі 60 днів з моменту отримання.
Відповідач не надав відзив на позовну заяву та вказані вимоги позивача не оспорив.
У відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Подібне право передбачається також ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та його не повне задоволення з огляду на наступне.
Так, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За Господарським кодексом України договір поставки регулюється ст. 265, а саме: за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Аналогічні положення передбачені і ст. 712 ЦК України, згідно з якою до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У ході перевірки розрахунку 3% річних у цій справі суд з`ясував, що позивач невірно визначив дату початку прострочення слід з наступного дня після кінцевої дати строку оплати, а також в період прострочення включив дату часткової оплати боргу, не враховано кількість днів у відповідному році (365/366), тому суд зробив в цій частині належний розрахунок:
- 5842,10 * 86 днів (07.10.2020 - 31.12.2020) * 3% : 366 = 41,18 грн.;
- 5842,10 * 216 днів (01.01.2021 - 04.08.2021) * 3% : 365 = 103,72 грн.;
- 5842,10 * 86 днів (07.10.2020 - 31.12.2020) * 3% : 366 = 41,18 грн.;
- 5842,10 * 216 днів (01.01.2021 - 04.08.2021) * 3% : 365 = 103,72 грн.;
= 239,59 грн.
= 994,74 грн.
= 953,23 грн.
Таким чином, 3% річних складають 2427 грн. 15 коп.
Втім, вимоги позивача про стягнення 3% річних в сумі 2404 грн. 10 коп. є меншими від розрахованих судом, тому до стягнення підлягають ті, що заявлені позивачем, оскільки суд обмежений у праві збільшення позовних вимог, яке належить виключно позивачу.
Щодо інфляційних нарахувань, то їх розрахунок, зроблений у позові, є вірним та складає 8878 грн. 90 коп., але у прохальній частині заявлено 7363 грн. 30 коп., які підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу).
Штрафні санкції відповідно до ст. 230 ГК України це грошові суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
В пункті 4.1 договору сторони передбачили, що при недотриманні покупцем строків оплати, встановлених п. 3.2 цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Проте, такі умови договору не відповідають чинному законодавству, тому належний розрахунок слід проводити, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України.
Також позивачем не враховано, що умови п. 4.1 договору не дозволяють розраховувати пеню за період, який перевищує шість місяців від дати виникнення прострочки, як це передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.
За таких обставин за допомогою КП "Законодавство" суд зробив уточнений розрахунок пені за видатковими накладними:
Таким чином, пеня складає 5577 грн. 52 коп., у задоволенні решти цих вимог слід відмовити за необґрунтованістю.
Витрати по судовому збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до ст. 129 ГПК України.
Положеннями ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас ч. 4 ст. 126 ГПК встановлено, що України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як свідчать матеріали справи, у зв`язку із необхідністю подання позову до суду позивач звернувся до адвоката Бублейника Володимира Анатолійовича з метою надання останнім правової допомоги, пов`язаної із захистом прав та інтересів позивача.
Оскільки позов задовольняється частково, на підставі ст. 129 ГПК України розподіл судових витрат та витрат на правову допомогу здійснюється пропорційно задоволеним вимогам.
Зайве сплачені при зверненні до суду 50 грн 58 коп. судового збору можуть бути повернуті за відповідною заявою позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, 232-233, 236-241, 247 ГПК України, суд
в и р і ш и в :
1. Позовні вимоги Дніпропетровського учбово-виробничого об`єднання Луч Українського товариства сліпих (ідент. код 03967576), м. Дніпро до відповідача фізичної особи-підприємця Бородавко Олени Валеріївни (ідент. номер НОМЕР_1 ), м. Рубіжне Луганської області про стягнення 193714 грн. 40 коп. задовольнити частково.
3. У задоволенні вимог по пені відмовити.
У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення виготовлене 29.10.2021.
Суддя Наталія ЗЮБАНОВА