ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 м. Дніпро Справа № 904/6919/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 (повний текст складено 16.06.2021, суддя Ярошенко В.І.) у справі № 904/6919/20

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" про стягнення заборгованості за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 236 347,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 0284 від 28.09.2015 в частині своєчасної оплати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі № 904/6919/20 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради заборгованість у розмірі 236 347, 87 грн. та 3 545, 22 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення мотивовано обгрунтованістю позовних вимог.

Крім того, протокольною ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2021 у справі № 904/6919/20 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

До того ж, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 у справі № 904/6919/20 у задоволенні клопотання відповідача про повернення позовної заяви в порядку п. 6 ст. 250, ст. 174 ГПК України відмовлено.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись із судовими рішеннями місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гінза" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить:

- протокольну ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2021 у справі № 904/6919/20 про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду скасувати;

- ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 у справі № 904/6919/20 про відмову у задоволенні клопотання відповідача про повернення позовної заяви скасувати;

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі № 904/6919/20 скасувати повністю, позов залишити без розгляду з підстав, передбачених п. 2ч. 1 ст. 226 ГПК України;

- у разі, якщо суд апеляційної інстанції не знайде підстав для залишення позову без розгляду - рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі № 904/6919/20 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Основними доводами апеляційної скарги є:

- справа не є малозначною і Богаєвським О.Г. неправильно підписано позовну заяву, слід залишити позов без розгляду;

- відсутні відомості про те, що Богаєвський О.Г. є адвокатом і в Єдиному реєстрі адвокатів України;

- безпідставність використання показників основного аналізу полягає в тому, що ТОВ «Гінза» у той же день 07.11.2017 одночасно з Водоканалом, у присутності працівників Водоканалу, було проведено відбір проб стічних вод, які надані ТОВ «Гінза» для паралельного аналізу - дослідження показників складу та властивостей в іншу незалежну лабораторію - в Лабораторію моніторингу вод Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України;

- у Протоколі № 686 вимірювання показників складу та властивостей стічних вод цієї лабораторії зазначені показники паралельного аналізу, з яких вбачаються суттєві розбіжності з розмірами показників (значеннями) перевищення допустимої концентрації одних і тих же шкідливих речовин основного аналізу, проведеному Лабораторією по контролю якості стічних вод підприємств Водоканалу;

- ці розбіжності розмірів показників шкідливих речовин у стічних водах є суттєвими, бо різняться у рази;

- про результати паралельного аналізу та суттєві розбіжності між показниками основного і паралельного аналізів ТОВ «Гінза» листом № 46 від 06.12.2017, який отримано та зареєстровано Водоканалом 07.12.2017 за вх. №2 16544, повідомило Водоканал;

- через такі суттєві розбіжності в показниках вимірювань Водоканал відповідно до п. 7.14.3 Правил № 129 в обов`язковому порядку повинен був провести арбітражний аналіз проби, для чого повинен був провести вимірювання в присутності представників відповідача та незалежної лабораторії, чого безпідставно не здійснив, чим грубо порушив Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі - Правила № 129);

- проте Водоканал взагалі ніяк не відреагував на лист відповідача № 46 від 06.12.2017. А використання Водоканалом показників вимірювань основного аналізу без проведення арбітражного, у свою чергу, призвело до неправильного визначення величини плати за скид вод з понаднормативними забрудненнями;

- отримавши 12.01.2018 вимоги КП «Дніпроводоканал» до ТОВ «Гінза» про сплату коштів за перешкоджання доступу до контрольного колодязя у березні 2017 року (рахунок № 46623 від 31.05.17 на суму 26033,98 грн.), плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за квітень, травень, червень 2017 року (рахунок № 65786 від 31.07.17 на суму 195898,22 грн.), плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за вересень, жовтень, листопад 2017 року (рахунок № 113216 від 31.12.17 на суму 236347,87 грн.), останнє направило на адресу Водоканалу ще один лист № 11 від 16.01.2018, у якому повідомило про безпідставність та передчасність таких вимог;

- оригінал акту від 07.11.2017, наданий представником Водоканалу, є нечитабельним, тобто з нього не можливо перевірити та встановити будь-які записи і відмітки, у тому числі й неможливо встановити - чи міститься в ньому відмітка про відбір паралельної та арбітражної проб разом з основною.

З огляду на вищезазначене, є безпідставними та необґрунтованими висновки суду першої інстанції про нібито правомірність вимоги Водоканалу про стягнення з ТОВ «Гінза» саме суми у розмірі 236347,87 грн. і якості сплати за скид понаднормативних забруднень у вересні, жовтні, листопаді 2017 року та не прийняття судом заперечень відповідача щодо безпідставності прийняття позивачем для розрахунку величини плати за перевищення допустимої концентрації шкідливих речовин у вересні, жовтні та листопаді 2017 року показників основного аналізу та непроведення позивачем дослідження арбітражної проби.

Якщо системно у сукупності оцінити усі наявні в матеріалах справи та долучені ТОВ «Гінза» до відзиву письмові документи, то можна дійти обґрунтованого висновку про те, що позивач довідався або повинен був довідатись 16.12.2017 про порушення його прав скидом відповідачем стічних вод з понаднормативним забрудненням на підставі Акту відбору проб стічних вод від 07.11.2017.

А за таких обставин трирічний строк позовної давності щодо стягнення плати за перевищення допустимої концентрації шкідливих речовин у вересні, жовтні та листопаді 2017 спливає 16.12.2020, а з позовом до ТОВ «Гінза» Водоканал звернувся через 6 днів після 16.12.2020, тільки 22.12.2020, тобто після спливу строку позовної давності.

У зв`язку з цим відповідач просить суд апеляційної інстанції застосувати наслідки спливу позовної давності (відмовити у позові) та врахувати правову позицію Верховного Суду України з цього питання, висловлену у постанові від 16.11.2016 у справі за № 6-2469цс16.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі № 904/6919/20; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 15.09.2021 о 14:15 год.

У судовому засіданні оголошена перерва до 18.10.2021 на 16:15 год.

У судовому засіданні представники сторін надали пояснення у справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі № 904/6919/20 слід скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на нижченаведене.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

28.09.2015 між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради (далі водоканал, позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Гінза" (далі абонент, відповідач) укладено договір № 0284 на надання послуг централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі договір), за умовами пункту 2.1 якого водоканал зобов`язується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а абонент зобов`язується оплачувати послуги в порядку і на умовах, визначених договором та чинним законодавством.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що місцем надання послуг водоканалом абоненту є точка розподілу, визначена сторонами в акті визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж (додаток № 1 до договору).

Об`єкти абонента, на які надаються послуги за договором, та їх адреси визначені в додатку № 2 до договору (п. 2.3 договору).

Пунктом 3.15 договору передбачено, що абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі.

Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015 "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" та наводяться в додатку № 4 до договору.

Згідно з пунктом 3.16 договору нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб. м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах використовуються як дані лабораторії водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі (п. 3.18 договору)

Пунктом 3.19 договору встановлено, що плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь об`єм стічних вод, скинутих абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксоване перевищення допустимої концентрації. У випадку повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин - три календарних місяця (місяця, у якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК, та двох попередніх).

Відповідно до пункту 4.4. договору, виходячи з даних звітів про контрольні показники приладів і засобів обліку розрахункового місяця, наданих абонентом водоканалу (пункт 4.3. договору), а також актів обстежень, водоканал визначає об`єм наданих абоненту послуг за розрахунковий місяць, розмір плати за скид понаднормативних забруднень та розмір оплати послуг за цей розрахунковий місяць та надає абоненту, не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, два примірника акту-рахунку приймання наданих послуг, підписаних уповноваженою особою та скріплених печаткою водоканалу. Абонент зобов`язаний самостійно отримувати від водоканалу два примірника актів-рахунків прийняття наданих послуг.

У пункті 4.10 договору зазначено, що величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення водоканалу з понаднормативними забрудненнями розраховується згідно Інструкції № 37. Така оплата здійснюється абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення рахунку.

Пунктом 5.1 договору визначено, що між водоканалом та абонентом встановлюється межа відповідальності за стан і експлуатацію водопровідних мереж згідно Правил № 190, відповідно до акту визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж (додаток № 1 до договору) та Генерального плану об`єкту в масштабі 1:500 з нанесеними на ньому водопровідною та каналізаційною мережами та випусками до каналізації водоканалу.

Згідно з пунктом 6.1 договору водоканал має право, зокрема: проводити технічні та профілактичні огляди водопровідних і каналізаційних мереж абонента, знімати контрольні показники приладів і засобів обліку на них та виявляти нераціональне використання води питної (пп. 6.1.1); складати акти з приписом щодо усунення порушень абонентом вимог чинного законодавства у сфері водопостачання, водовідведення та умов договору при їх виявленні з визначенням строку на їх усунення. Невиконання припису водоканала, що стосується порушень правил обліку послуг, є підставою для нарахувань згідно п. 3.3 Правил № 190.

Акт складається представником водоканалу і підписується його представником та представником абонента. Якщо абонент (його представник) відмовляється підписати такий акт, то він підписується представником водоканалу одноосібно, про що в акті робиться відповідний запис про таку відмову з зазначенням прізвища, посади представника абонента, який відмовився від підпису. У такому випадку акти обстежень, підписані представником водоканалу в односторонньому порядку, вважаються дійсними та є підставою для нарахувань об`ємів спожитих послуг (пп. 6.1.2).

Підпунктами 7.2.5, 7.2.8 договору передбачено, що абонент зобов`язаний забезпечити безперешкодний доступ до мереж, арматури, засобів обліку, розподільчих систем та іншого обладнання водопостачання та водовідведення абонента представників водоканалу, за наявності в них відповідного посвідчення, для контролю за технічним станом, за рівнем споживання води питної, а також для виконання відключення і обмеження водопостачання та водовідведення; не перешкоджати здійсненню контролю інженерного обладнання в приміщеннях абонента, перевірки допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин в стічних водах абонента і т.д. Не перевищувати рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах та нести відповідальність за якісний склад стічних вод.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 28.09.2018, а в частині їх оплати - до повного виконання (п. 9.1 договору).

За умовами пункту 9.2 договору всі правовідносини, що виникають з договору та не врегульовані ним, регламентуються відповідними нормами законодавства України, зокрема, Правилами № 190, Інструкцією № 37, Правилами № 37 тощо, а також застосовуваними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2017 представниками Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради інженерами з якості Мірзоєвою Л.В., Ващенко О.К. та Мельничук С.Н. у присутності уповноваженого представника відповідача завгоспа Загорулько С.Г. було проведено відбір проб стічних вод у каналізаційних мережах абонента по вул. Робоча, 23в, про що складено акт від 07.11.2017 (арк. с. 23). Вказаний акт підписано представником відповідача без заперечень і зауважень та отримано ним копію цього акту.

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах лабораторією позивача по контролю якості стічних вод підприємств проведено вимірювання показників складу та властивостей відібраної разової проби стічних вод відповідача.

За результатами дослідження, проведеного у період 07 листопада 13 листопада 2017 року, оформленого протоколом вимірювань показників складу та властивостей стічних вод (арк. с. 26-27), в пробі було виявлено перевищення допустимих концентрацій шкідливих речовин по показникам завислі речовини, сухий залишок, азот амонійний, ХСК, БСК та ортофосфати.

На підставі вищевказаного протоколу, відповідно до пункту 8.6 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015, позивачем був здійснений розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за вересень, жовтень та листопад 2017 року та нараховано плату за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах у розмірі 236 347,87 грн. (арк. с. 29). Вказаний розрахунок був направлений позивачем на адресу відповідача супровідним листом № 14640/24-14 від 13.12.2017 (арк. с. 28)

На оплату нарахування за перевищення допустимої концентрації (ДК) забруднюючих речовин позивачем виставлено відповідачу рахунок № 113216 від 31.12.2017 на суму 236 347,87 грн. (арк. с. 31).

Рахунок № 113216 від 31.12.2017 (поряд з іншими рахунками), а також акти звіряння за скид понаднормативних забруднень № 376060 та № 376061 від 21.03.2018 (у двох примірниках) були направлені позивачем відповідачу 11.04.2018 супровідним листом № 3244/2614 від 11.04.2018 (арк. с. 30).

Відповідач у встановлений договором строк нарахованої позивачем плати в розмірі 236 347,87 грн. за скид стічних вод у систему водовідведення з понаднормативними забрудненнями не оплатив.

Тож, посилаючись на виявлення при відборі проби у каналізаційних мережах відповідача перевищення допустимих концентрацій шкідливих речовин, що породжує обов`язок відповідача сплатити підвищену плату за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням, та несплату останнім відповідного рахунку на суму 236 347,87 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечував, вказуючи на: необґрунтованість розрахунку позивача величини плати за перевищення допустимої концентрації шкідливих речовин у вересні, жовтні та листопаді 2017; безпідставність застосування позивачем під час розрахунку величини плати за скид стічних вод у систему водовідведення з понаднормативними забрудненнями нормативних актів, не передбачених договором на водопостачання; пропуск позивачем строку позовної давності.

Наведені обставини і зумовили виникнення даного спору.

6. Доводи, за якими апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з наведених судом фактичних обставин, між сторонами склались відносини з надання послуг водопостачання та водовідведення, які регулюються умовами укладеного договору, нормами Цивільного кодексу України, а також спеціальними підзаконними нормативними актами, зокрема, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України (Правила № 37), Правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (Правила № 129), Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів тощо (Інструкція № 37) та Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" закріплено, що екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 № 37 "Про затвердження Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 402/6690, затверджено відповідні Інструкцію (далі Інструкція № 37) та Правила (далі Правила № 37), які визначають підстави для стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів.

Згідно з пунктом 1.5 Правил приймання на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (далі - місцеві Правила приймання), у яких установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

Місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров`я України. Місцеві Правила приймання є обов`язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради (п. 1.6 Правил № 37).

Статтею 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" передбачено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту.

Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод, здійснення контролю за якістю питної води належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015 затверджені Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємства в систему каналізації м. Дніпропетровська (далі Правила № 129), що поширюються на КП "Дніпроводоканал" та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста (п. 1.2 Правил № 129).

У пункті 1.5 Правил № 129 зазначено, що Правила встановлюють вимоги до підприємств, які скидають свої стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки підприємств і водоканалу, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Пунктами 2.1.2, 2.1.3 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська встановлено, що водоканал має право згідно графіку відбору контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств; пред`являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням нормативу плати за очищення та коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень при порушенні Правил приймання.

Відповідно до пункту 2.1.6 Правил № 129 водоканал має право здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи.

Згідно з пунктами 2.4.4, 2.4.5, 2.4.8 Правил № 129 встановлено, що підприємства зобов`язані дотримуватись встановлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства; сплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників; забезпечувати можливість проведення уповноваженими представниками водоканалу у будь-який час доби обстеження роботи локальних очисних споруд (далі ЛОС) та контролю за скиданням стічних вод к міську каналізаційну мережу, включаючи надання необхідних документів, визначених цими Правилами приймання та Правилами користування, надавати допомогу при відборі проб стічних вод та вивченні режиму їх скиду.

За приписом пункту 3.2 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська підприємство несе відповідальність за якість стічних вод, які скидає у міську каналізаційну мережу.

Згідно з пунктом "є" частини 2, частини 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Пунктом 7.12 Правил № 129 встановлено, що відбір разових проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується в актах (додатки 3, 5), які підписують як представник водоканалу, так і представник підприємства; такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення допустимої концентрації).

Пунктами 7.22, 7.23 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська передбачено, що при виявленні перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин, встановлених Правилами приймання та договором, водоканал у 15-денний строк після закінчення аналізу направляє підприємству лист-повідомлення про перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах та протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод; після формування рахунку за послуги водопостачання та водовідведення за місяць, у якому були відібрані проби, направляє підприємству листом-попередженням розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин з подальшим стягненням у наступному місяці плати за скид понаднормативних забруднень; підприємство зобов`язано оплатити наданий водоканалом сформований рахунок у 10-денний строк з моменту його отримання.

Згідно з пунктом 8.6 Правил № 129 плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством за місяць; у випадку повторного встановлення факту перевищення забруднюючих речовин - три календарних місяці (місяця, в якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК та двох попередніх).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктом 1.2 Правил № 129 останні поширюються на Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста (крім балансоутримувачів житлового фонду та об`єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або не побутового походження).

Судом встановлено, що на момент прийняття Дніпропетровською міською радою Правил № 129 загальнодержавні "Правила прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України" № 37 та "Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів" були чинними, а отже вказані місцеві правила прийняті відповідно до вимог законодавства.

Правила № 37 встановлювали загальні вимоги, які повинні були враховуватись при розробці місцевих правил стічних вод та надавали можливість розробляти місцеві правила приймання стічних вод, в яких самостійно визначати допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, а також відображати місцеві особливості приймання стічних вод у міську каналізацію.

Аналогічне положення міститься і у чинних, наразі, Правилах № 316, а саме: в пункті 4 Розділу 1 ("На підставі цих Правил виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення.")

З аналізу вищевикладеного вбачається, що місцеві правила приймання стічних вод є самостійним нормативним документом у сфері приймання стічних вод у міську каналізацію, а значить, вони не пов`язані з дією, зокрема, в часі, із скасованими загальнодержавними "Правилами прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України" № 37 та "Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів".

Отже, втрата чинності загальнодержавних правил та інструкції не має наслідком припинення дії місцевих правил приймання стічних вод.

Відповідно до частини 6 статті 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" у разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 № 129 затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, тобто вказаним рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради було затверджено місцеві правила приймання стічних вод.

Ані Закон України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" у новій редакції, ані Правила № 316, ані жодні інші нормативно-правові акти не передбачають положень про скасування чи нечинність місцевих правил приймання стічних вод, які діяли до відповідних змін у законодавстві.

Таким чином, враховуючи, що рішення виконкому Дніпропетровської міської ради про затвердження Правил № 129 не скасовувалось, суд дійшов висновку, що Правила № 129 у спірних правовідносинах були обов`язковими до виконання.

Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 у справі № 904/598/19, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.07.2019 та постановою Верховного Суду від 26.09.2019, також встановлено, зокрема, таке:

- "рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 № 129 було затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі Правила № 129), яке було прийнято на виконання вимог законодавства у галузі питного водопостачання та водовідведення, яке діяло на той час. Зазначені Правила поширюються на КП "Дніпроводоканал" та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста (крім балансоутримувачів житлового фонду та об`єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або не побутового походження) (пункт 1.2 Правил № 129).".

Також судами зроблено висновок про те, що на час прийняття Правил № 129 загальнодержавні Правила № 37 та Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів були чинними, а отже, вказані місцеві правила прийняті відповідно до вимог законодавства. За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що Правила № 129 були прийняті з дотриманням вимог чинного на час їх прийняття законодавства, є чинними, їх дія поширюється на КП "Дніпроводоканал" та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста.

Відповідно до пункту 8 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 920/528/19 від 05.06.2020 за наявності затверджених місцевих правил приймання стічних вод на дату набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" (21.06.2017), на період розроблення їх нової редакції з урахуванням вимог статті 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", діють місцеві правила в частині, що не суперечить Правилам № 316.

У даній постанові зазначено також, що: "За змістом абзацу 6 статті 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" у разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У Правилах № 316 не встановлено і не може бути встановлено ДК, які забезпечують досягнення усіх цілей для кожного населеного пункту України. На загальнодержавному рівні це зроблено для ДК, дотримання яких забезпечує захист здоров`я персоналу систем збирання, відведення стічних вод та очисних споруд, запобігання псуванню обладнання систем водовідведення, очисних і суміжних з ними підприємств, гарантування безперебійної в межах регламентних норм роботи споруд очищення стічних вод та обробки осадів, гарантування, що скиди стічних вод з очисних споруд не спричинять згубного впливу на навколишнє середовище, гарантування, що осад може бути утилізований у безпечний і прийнятний для навколишнього середовища спосіб (пункту 1 Правил № 316). Для кожного конкретного населеного пункту ДК розраховуються, виходячи з вимог регламенту роботи конкретних каналізаційних очисних споруд, норм гранично допустимих скидів, що встановлені органами екологічного нагляду для виробників послуг з водовідведення (позивача), норм вмісту важких металів в осадах, які утворюються в процесі очищення стічних вод на конкретних каналізаційних очисних спорудах тощо. Отже, обґрунтованими є доводи скаржника про те, що на період розроблення нової редакції місцевих правил приймання стічних вод, діють місцеві правила, що не суперечать чинним нормам законодавства із застосування ДК, які розраховані для забезпечення встановлених підприємству нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Гранично-допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидатися підприємствами у систему каналізації міста Суми, визначені у місцевих Правилах № 539, не перевищують показників, закріплених у Правилах № 316. Отже, в частині їх визначення у стічних водах відповідача до прийняття рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4 "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Суми (нових місцевих правил) застосуванню підлягають норми Правил № 539.".

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, 10.09.2020 на підставі рішення Дніпровської міської ради № 908 від 01.09.2020 набрали чинності нові Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення (опубліковані 10.06.2020 в газеті "Наше місто" за № 37 (4084/1)).

Пунктом 4 вказаного рішення визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету міської ради від 19.05.2015 № 129 "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська".

Тобто Правила № 129 втратили свою чинність з моменту набрання чинності рішення Дніпровської міської ради № 908 від 01.09.2020, а не з моменту, коли набрали чинності Правила № 316.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Правил № 316 у разі визначення ДК забруднюючої речовини в стічних водах, за ДК у каналізаційній мережі приймають ДК, визначені місцевими правилами приймання, а за їх відсутності відповідно до вимог до складу та властивостей стічних вод, що скидаються до системи централізованого водовідведення, для безпечного їх відведення та очищення на КОС згідно з додатком 4 до цих Правил.

Таким чином, вказаним пунктом чітко зазначено, що ДК забруднюючих речовин, які встановлені в Правилах № 316, застосовуються у випадку відсутності місцевих правил приймання стічних вод або ж відсутності у місцевих правилах затверджених ДК забруднюючих речовин.

На момент проведення позивачем лабораторного аналізу на предмет визначення ДК забруднюючих речовин у стічних водах відповідача, відібраних 07.11.2017, були чинні місцеві Правила № 129, якими затверджено відповідні ДК забруднюючих речовин. Отже, застосовуватись повинні ДК, які зазначені саме в Правилах № 129.

Тож, Правила № 129 на момент виникнення спірних правовідносин були чинними, а встановлені ними приписи обов`язковими до виконання суб`єктами, визначеними у цих Правилах, у тому числі відповідачем.

Розділом 7 Правил № 129 визначено порядок контролю за скидом стічних вод у каналізацію міста і заходи впливу за порушення правил.

Відповідно до пункту 7.11 Правил № 129 з метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб. Ці проби характеризують склад та властивості стічних вод і відповідність фактичних концентрацій забруднюючих речовин допустимим. Виявленні в цих пробах перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах (ДК) є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

Як визначено в пункті 1.4 цих Правил, разова (контрольна) проба - це окрема проба, яку відбирають довільно (стосовно часу) з об`єму стічної води підприємства.

Згідно з пунктом 7.12 Правил № 129 відбір разових проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у актах (додатки 3, 5), які підписують як представник водоканалу, так і представник підприємства. Акти складаються у двох примірниках - для водоканалу та підприємства. Обов`язково робиться примітка про отримання підприємством свого екземпляра акту. Такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення допустимої концентрації).

За призначенням з разової (контрольної) проби виконують основний, паралельний та арбітражний аналізи (п. 7.14 Правил № 129).

Основний аналіз аналіз якості стічних вод підприємства, за результатами якого робиться висновок щодо якісних показників, наявності або відсутності в стічних водах підприємства перевищення ДК; паралельний аналіз аналіз проби, відібраної одночасно з пробою, призначеною для основного аналізу.

Основний аналіз виконує лабораторія водоканалу (п. 7.14.1 Правил № 129).

Паралельний аналіз виконує підприємство у будь-якій лабораторії, атестованій у даній галузі (або у своїй лабораторії при її наявності). Проби відбираються за одночасною присутністю представників водоканалу та підприємства. В актах робиться примітка про відбір проб для виконання паралельного аналізу (п. 7.14.2 Правил №129).

Відповідно до п. 7.14.3 Правил № 129 у разі розбіжностей основного та паралельного аналізів у межах похибки методик вимірювання інгредієнтів приймається значення основного аналізу. Якщо розбіжності перевищують похибки, які зазначені у відповідних методиках, проводиться арбітражний аналіз проби.

Арбітражний аналіз проводиться лише стосовно тих інгредієнтів, за якими виникли розбіжності.

З цією метою:

- при відборі стічних вод проба маркується та оклеюється паперовою стрічкою, опечатується водоканалом і зберігається у холодильній шафі водоканалу від 2-х діб до одного місяця (згідно методик вимірювання інгредієнтів);

- маркувальна паперова стрічка повинна містити наступну інформацію: назва підприємства, дата та час відбору, номер контрольного колодязя, посада, прізвище та підпис представників підприємства та водоканалу;

- при надходженні проби у лабораторію водоканалу для її зберігання у журналі реєстрації проб обов`язково робиться запис про цілісність опечатування проби;

- про встановлений факт перевищення результатів аналізів водоканал повідомляє підприємство факсом або телефонограмою та інформує про остаточну дату розпечатування проби (згідно вимог МВВ) для проведення арбітражного аналізу;

- до відкриття проб підприємство надає на адресу водоканалу попередню інформацію (факсом або телефонограмою) щодо результатів вимірювання, виконаних своєю або іншою лабораторією;

- відкриття проби для арбітражного аналізу та проведення вимірювань проводиться у присутності представників водоканалу, підприємства та незалежної лабораторії. Відкриття проби для арбітражного аналізу оформлюється відповідним актом згідно з додатком № 6 (п. 7.14.4 Правил № 129).

Представниками водоканалу (позивача) 07.11.2017 за місцем надання послуг водоканалом абоненту ТОВ "Гінза" (по вул. Робоча, 23в) у присутності уповноваженого представника відповідача було виконано відбір разової проби стічних вод для основного аналізу з метою контролю їх складу та якості, що зафіксовано в акті відбору проб стічних вод від 07.11.2017 (арк. с. 23-24), який підписано як представниками позивача, так і представником відповідача без будь-яких заперечень та зауважень з боку останнього. В акті зроблено примітку про отримання представником відповідача примірника акту абонента.

Зазначені дії позивача відповідають вимогам Правил № 129, зокрема пунктам 2.1.6, 7.11, 7.12.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає про безпідставне прийняття позивачем для розрахунку величини плати за перевищення допустимої концентрації шкідливих речовин показників основного аналізу. Наведене заперечення обґрунтоване тим, що у той же день (07.11.2017) відповідачем одночасно з позивачем, у присутності представників водоканалу, було проведено відбір стічних вод для проведення паралельного аналізу в іншій незалежній лабораторії, а саме Лабораторії моніторингу вод Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України. У протоколі № 686 вимірювання показників якості стічної води цієї лабораторії (арк. с. 71) зазначені показники паралельного аналізу, з яких вбачаються суттєві розбіжності з розмірами показників (значеннями) перевищення допустимої концентрації одних і тих же шкідливих речовин основного аналізу, проведеного лабораторією позивача по контролю якості стічних вод підприємств.

Згідно з пунктом 7.14 Правил № 129 за призначенням з разової проби виконують основний, паралельний та арбітражний аналізи. Об`єм відібраної разової проби повинен бути достатнім для виконання основного, паралельного та арбітражного аналізів (згідно методик вимірювання інгредієнтів) (п. 7.16 Правил № 129).

Основний аналіз виконує лабораторія водоканалу. Паралельний аналіз виконує підприємство у будь - якій лабораторії, атестованій у даній галузі (або у своїй лабораторії при її наявності). Проби відбираються за одночасною присутністю представників водоканалу та підприємства. В актах робиться примітка про відбір проб для виконання паралельного аналізу.

При цьому, у пункті 1.4 Правил № 129 визначено, паралельним аналізом є аналіз проби, відібраної одночасно з пробою, призначеною для основного аналізу.

Основний та паралельний аналізи стічних вод здійснюються з різних разових проб цих вод, відібрання яких повинно здійснюватись одночасно, з обов`язковою присутністю представників водоканалу та підприємства, і об`єм відібраної разової проби як для основного, так і для паралельного (арбітражного) аналізу повинен бути достатнім для його проведення та відповідати обсягам, визначеним у таблиці № 1 до Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств, яка є додатком № 4 до Правил № 129.

Однак, ініціювання проведення паралельного та арбітражного аналізів разових проб стічних вод є виключним правом абонента, а не обов`язком водоканалу. Тому у випадку відбору разової проби для виконання паралельного аналізу в акті відбору проб стічних вод робиться відповідна примітка.

Доказів використання відповідачем вказаного права матеріали справи не містять. З огляду на наведене колегією суддів не беруться доводи відповідача щодо безпідставності прийняття позивачем для розрахунку величини плати за перевищення допустимої концентрації шкідливих речовин у вересні, жовтні та листопаді 2017 року показників основного аналізу та не проведення позивачем дослідження арбітражної проби. А наданий відповідачем протокол № 686 вимірювання показників стічної води, пробу якої відібрано 07.11.2017 у контрольному колодязі господарсько-побутових стічних вод ТОВ "Гінза", не може вважатись належним та допустимим доказом проведення паралельного аналізу стічних вод з огляду на недотримання відповідачем вимог Правил № 129 щодо порядку відібрання разової проби для відповідного аналізу. Тож, розбіжності в показниках стічних вод, на які посилається відповідач, не можуть вважатись підставою для проведення арбітражного аналізу.

Відповідач не ініціював проведення арбітражного аналізу стічних вод і наразі можливість такого проведення втрачено.

Згідно з пунктом 7.12 Правил № 129 підписаний уповноваженими представниками водоканалу та підприємства акт відбору проб стічних вод, примірник якого отримано підприємством, є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення допустимої концентрації).

Відповідно до пункту 7.19 Правил № 129 при відсутності результатів паралельного аналізу, незгоді підприємства з порядком виконання арбітражного аналізу чи з застосуванням його результатів, усі розрахунки виконуються за результатами основного аналізу (виконаного лабораторією Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради).

Основний аналіз було виконано лабораторією водоканалу, за результатами якого виявлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин по показникам завислі речовини, сухий залишок, азот амонійний, ХСК, БСК та ортофосфати, що зафіксовано у протоколі вимірювання показників, на підставі якого здійснено розрахунок величин плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за вересень-листопад 2017 року та виставлено відповідачу рахунок на суму 236 347, 87 грн.

Пунктами 7.22, 7.23 Правил № 129 передбачено, що при виявленні перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин, встановлених Правилами приймання та договором, водоканал у 15-денний строк після закінчення аналізу направляє підприємству лист-повідомлення про перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах та протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод; після формування рахунку за послуги водопостачання та водовідведення за місяць, у якому були відібрані проби, направляє підприємству листом-попередженням розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин з подальшим стягненням у наступному місяці плати за скид понаднормативних забруднень; підприємство зобов`язано оплатити наданий водоканалом сформований рахунок у 10-денний строк з моменту його отримання.

Таким чином, заперечення відповідача не відповідають положенням чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Стосовно доводів про процесуальні порушення, допущені місцевим господарським судом:

- щодо відсутності підстав для спрощеного провадження колегія суддів зазначає, що справа слухалась у загальному, а не спрощеному провадженні.

Доводи про відсутність підстав для представництва інтересів відповідача юрисконсультом спростовуються п. 2.19 Посадової інструкції провідного юрисконсульта, з якої вбачається, що він представляє інтереси позивача у судах (а.с.88).

Статтею 538 ЦК України передбачено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, що вбачається з такого.

В силу вимог п. 4.4 Договору від 28.09.2015 позивач має надати абоненту два примірники акту-рахунку приймання наданих послуг, підписаних уповноваженою особою та скріплених печаткою Водоканалу не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим, тобто не пізніше 10.12.2017.

Цей обов`язок позивача кореспондується з обов`язком відповідача в силу п. 4.5 Договору не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, повернути один з двох примірників акту-рахунку приймання наданих послуг.

Пунктом 4.10 Договору встановлено строк оплати за скид стічних вод у систему відведення Водоканалу з понаднормативними забрудненнями, а саме не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку, що не скасовує обов`язку позивача направити акт-рахунок саме у строк не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим, і відповідно, не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, відповідач зобов`язаний підписати і повернути один примірник або висловити свої заперечення щодо розбіжностей.

Таким чином, саме 16.12.2017 позивач міг дізнатись про згоду/незгоду відповідача з нарахованою йому сумою, а не з моменту, коли відповідач повинен був сплатити по рахунку, як вважав суд.

Отже, початок перебігу строку позовної давності слід вважати в контексті приведених пунктів 4.4, 4.5 і 4.10 Договору саме 16.12.2017, коли відповідач мав повернути позивачеві один примірник акту-рахунку, підписаного ним, або надати свої розбіжності в письмовій формі. Тому, відповідно, строк позовної давності сплив 16.12.2020, а позов пред`явлено 22.12.2020, тобто з пропуском позовної давності.

Суд помилково ототожнив початок перебігу позовної давності з моментом оплати/відмови від оплати, оскільки це є порушенням ч. 1 ст. 261 ЦК України, в силу якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. А тому позивач міг довідатись про порушення свого права на оплату у разі, коли б він сам виконав приписи вищезазначених пунктів.

Колегія зауважує, що позивач без жодних обгрунтувань порушив строки надання відповідного акту-рахунку, чітко регламентовані договором, відступивши від узгоджених зобов`язань, внаслідок чого він штучно змінив умови договору, позбавивши споживача як більш слабку сторону у правовідносинах можливості заявити про свої заперечення (розбіжності).

Суд не надав правильної оцінки запереченням відповідача в цій частині, помилково ототожнив початок перебігу строку позовної давності з відсутністю оплати, що призвело до ухвалення неправильного рішення в цій частині.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Право скаржника порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі № 904/6919/20 слід скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-284 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі № 904/6919/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 у справі № 904/6919/20 скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.10.2021

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков