ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" жовтня 2021 р. Справа №924/661/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Потербі О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес", Тернопільська обл., Підволочиський р-н, с. Токи

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністровська чайка", Кам`янець-Подільський р-н, с. Врублівці

про стягнення 7000,00 грн. заборгованості

Представники сторін:

від позивача: Бойчук В.І. згідно довіреності від 08.12.2020р., свідоцтво № 520 в режимі відеоконференції

від відповідача: не з`явився

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: ТОВ "Агробізнес" звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з ТОВ "Дністровська чайка" 16000,00 грн. заборгованості.

В подальшому, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій зазначив, що після пред`явлення позову відповідачем сплачено 9000,00 грн.

З огляду на викладене, предмет позову складають вимоги про стягнення з відповідача 7000,00 грн. заборгованості.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем договору поставки №б/н від 15.10.2018р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить суд його задовольнити.

Відповідач ні в підготовче судове засідання, ні під час розгляду справи по суті, свого представника не направляв.

Копії ухвал суду направлялись на адресу відповідача (32394, Кам`янець-Подільський р-н, с. Врублівці, вул. Польова, 1) та отримувались представником відповідача 12.07.2021р., 04.08.2021р., 09.08.2021р. 23.08.2021р., 18.10.2021р.

Судом враховується, що положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

15.10.2018р. між ТОВ "Агробізнес" (Постачальник) та ТОВ "Дністровська чайка" (Покупець) укладено договір поставки.

Відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі передати у власність Покупцеві хліб та хлібобулочні вироби (надалі іменується "товар"), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі прийняти та оплатити визначений товар. Найменування, асортимент, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, строк поставки визначаються Сторонами на кожну партію товару окремо на підставі заявки Покупця, що надсилається Постачальнику факсовим повідомленням або будь-яким іншим зручним для Постачальника способом.

Згідно з п. 2.5 договору розрахунок за кожну поставлену партію товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника або шляхом внесення готівки в касу Постачальника. Оплата за поставлений товар здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок Постачальника шляхом 100 % передоплати.

Сторони погодили у п. п. 4.2, 4.3 договору, що покупець зобов`язується здійснити прийом Товару, коли він буде поставлений в пункт призначення та підписати накладну, що підтверджує факт прийому-передачі Товару, а також оплатити вартість отриманого товару. У випадку порушення Договору Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України.

Пунктами 7.1, 7.2 договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього Договору, та закінчується 31.12.2018р.

Договір підписаний представниками сторін, скріплений відтисками їхніх печаток.

ТОВ "Агробізнес" поставило ТОВ "Дністровська чайка" товар на суму 16686,79 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними: №214050622 від 30.07.2019р., №214050621 від 29.07.2019р., №214050620 від 28.07.2019р., №214050619 від 27.07.2019р., №214050618 від 26.07.2019р., №214050617 від 25.07.2019р., №214050616 від 24.07.2019р., №214050615 від 23.07.2019р., №214050614 від 22.07.2019р., №214050613 від 21.07.2019р., №214050612 від 20.07.2019р., №214050611 від 19.07.2019р., №214050610 від 18.07.2019р., №214050609 від 17.07.2019р., №214050608 від 16.07.2019р., №214050607 від 15.07.2019р., №214050606 від 14.07.2019р., №214050605 від 13.07.2019р., №214050604 від 12.07.2019р., №214050603 від 11.07.2019р., №214050602 від 10.07.2019р., №214050601 від 09.07.2019р., №214050600 від 08.07.2019р., №214050599 від 07.07.2019р., №214050598 від 06.07.2019р., №214050597 від 05.07.2019р., №214050596 від 04.07.2019р.

ТОВ "Агробізнес" направляло ТОВ "Дністровська чайка" претензію №3 від 18.06.2021р. про сплату боргу в розмірі 16000,00 грн.

Направлення ТОВ "Агробізнес" ТОВ "Дністровська чайка" кореспонденції 19.06.2021р.підтверджується фіскальним чеком відділення поштового зв`язку від 19.06.2021р.

ТОВ "Дністровська чайка" сплачено ТОВ "Агробізнес" 9000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №577 від 17.08.2021р. грн. суму 3000,00 грн. та платіжним дорученням №561 від 07.07.2021р. грн. суму 6000,00 грн.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір №б/н, відповідно до умов якого, постачальник (позивач) зобов`язався поставити покупцеві (відповідачу) товар, а покупець (відповідач) зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Факт поставки позивачем відповідачу товару на суму 16686,79 грн. підтверджується видатковими накладними: №214050622 від 30.07.2019р., №214050621 від 29.07.2019р., №214050620 від 28.07.2019р., №214050619 від 27.07.2019р., №214050618 від 26.07.2019р., №214050617 від 25.07.2019р., №214050616 від 24.07.2019р., №214050615 від 23.07.2019р., №214050614 від 22.07.2019р., №214050613 від 21.07.2019р., №214050612 від 20.07.2019р., №214050611 від 19.07.2019р., №214050610 від 18.07.2019р., №214050609 від 17.07.2019р., №214050608 від 16.07.2019р., №214050607 від 15.07.2019р., №214050606 від 14.07.2019р., №214050605 від 13.07.2019р., №214050604 від 12.07.2019р., №214050603 від 11.07.2019р., №214050602 від 10.07.2019р., №214050601 від 09.07.2019р., №214050600 від 08.07.2019р., №214050599 від 07.07.2019р., №214050598 від 06.07.2019р., №214050597 від 05.07.2019р., №214050596 від 04.07.2019р.

При цьому, позивач зазначає у розрахунку в позові про сплату відповідачем 686,79 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Після відкриття провадження по справі ТОВ "Дністровська чайка" сплачено ТОВ "Агробізнес" 9000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №577 від 17.08.2021р. грн. суму 3000,00 грн. та платіжним дорученням №561 від 07.07.2021р. грн. суму 6000,00 грн.

Матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів сплати відповідачем за договором поставки від 15.10.2018р. 7000,00 грн. заборгованості, тому суд приходить до висновку, що вимога про стягнення боргу підлягає задоволенню.

Отже, з урахуванням викладеного суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача 7000,00 грн. заборгованості.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову та в зв`язку із тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністровська чайка" (32394, Кам`янець-Подільський р-н, с. Врублівці, вул. Польова, 1, код 31787194) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" (47823, Тернопільська обл., Підволочиський р-н, с. Токи, код 30915832) 7000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 коп.) заборгованості, 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст складено 29.10.2021р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 в матеріали,

2 позивачу (47823, Тернопільська обл., Підволочиський р-н, с. Токи)

3 - відповідачу (32394, Кам`янець-Подільський р-н, с. Врублівці, вул. Польова, 1)

Всім рек. з повід.