РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2021Справа № 910/13784/21
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ОПТІМА-КОНСТРАКШЕН» (03189, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВІЛЬЯМСА АКАДЕМІКА, будинок 6-Д, офіс 43)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ГОРБУД» (01013, місто Київ, ВУЛИЦЯ КАМИШИНСЬКА, будинок 4-А) стягнення заборгованості у розмірі 878 532 грн. 86 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУД-ОПТІМА-КОНСТРАКШЕН» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРБУД» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 878 532 грн. 86 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором на виконання робіт баштовим краном №0109/2020-1 від 01.09.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 року відкрито провадження у справі №910/13784/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.08.2021 року була розміщена на офіційному веб-сайті http://reestr.court.gov.ua у Єдиному державному реєстрі судових рішень та шляхом надсилання на адресу Відповідача телефонограми й на офіційну електронну адресу Позивача було повідомлено про відкриття провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень.

Після відновлення фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень з метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.08.2021 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 13.10.2021 р. уповноваженим особам Сторін.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОРБУД» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУД-ОПТІМА-КОНСТРАКШЕН» (Виконавець) було укладено Договір на виконання робіт баштовим краном на об`єкті: «Будівництво житлових будинків з об`єктами соціального призначення та паркінгами на вул. Бориспільська, 30а та на вул. Бориспільська, 40 (діл.15, діл. 16 на території в/м 147) у Дарницькому районі м. Києва» №0109/2020-1, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язаний виконувати роботи баштовим краном Zeppelin ZBK 125 заводський номер №006 об`єкті: «Будівництво житлових будинків з об`єктами соціального призначення та паркінгами вул. Бориспільська, 30а та на вул. Бориспільська, 40 (діл. 15, діл. 16 на території в/м 147) Дарницькому районі м. Києва», надалі по тексту - Об`єкт), а Замовник зобов`язаний прийняти оплатити виконану роботу згідно з умовами даного Договору. (а.с.9-13)

Згідно з п.4.1 Договору оплату виконаних Виконавцем робіт «Замовник» проводить по діючих цінах, які на період укладення Договору становлять:

- вартість 1 (однієї) машино-години експлуатації Баштовим краном типу Zeppelin ZBK 125 в робочі дні, вихідні та святкові дні - 516 грн. 66 коп., крім того ПДВ 20% - 103 грн. 34 коп., разом - 620 грн. 00 коп.

- вартість демонтажу зі зрощенням Баштового крану типу Zeppelin ZBK 125 - 200000 грн., крім того ПДВ 20% - 40000 грн., разом - 240 000 грн. 00 коп.

До вартості демонтажу Баштового крану включена вартість вивозу Баштового крану з об`єкту та вартість роботи автокрану.

Відповідно до п.4.4 Договору оплата робіт «Виконавця» проводиться на підставі актів виконаних робіт (наданих послуг), оформлених «Виконавцем» по цінах згідно п.4.1. даного Договору.

Замовник щомісячно після отримання Актів виконаних робіт протягом п`ятнадцяти календарних днів проводить оплату виконаних робіт за попередній місяць. (п.4.5 Договору)

Термін дії даного Договору встановлюється з дати його підписання до «30» вересня 2021 року, але в будь - якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по даному Договору. (п.6.1 Договору)

Додатковою угодою №1 від 05.11.2020 року до Договору на виконання робіт баштовим краном на об`єкті: «Будівництво житлових будинків з об`єктами соціального призначення та паркінгами на вул. Бориспільська, 30а та на вул. Бориспільська, 40 (діл.15, діл. 16 на території в/м 147) у Дарницькому районі м. Києва» №0109/2020-1 від 01.09.2020 року Сторони виклали п.6.1 в новій редакції: «Термін дії даного Договору встановлюється з дати його підписання до «28.02.2021 року, але в будь - якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по даному Договору.». (а.с.13)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на виконання робіт баштовим краном на об`єкті: «Будівництво житлових будинків з об`єктами соціального призначення та паркінгами на вул. Бориспільська, 30а та на вул. Бориспільська, 40 (діл.15, діл. 16 на території в/м 147) у Дарницькому районі м. Києва» №0109/2020-1 від 01.09.2020 року Позивач виконав роботи баштовим краном Zeppelin ZBK 125 заводський номер №006, а Відповідач в свою чергу прийняв виконані роботи, що підтверджується Актами надання послуг №42 від 30.09.2020 року на суму 74 400 грн. 00 коп., №64 від 20.10.2020 року на суму 103 540 грн. 00 коп., №82 від 20.11.2020 року на суму 208 320 грн. 00 коп., №112 від 22.12.2020 року на суму 156 860 грн. 00 коп., №7 від 25.01.2021 року на суму 37 200 грн. 00 коп., №20 від 22.02.2021 року на суму 148 800 грн. 00 коп., №40 від 23.03.2021 року на суму 163 680 грн. 00 коп., №7 від 21.04.2021 року на суму 240 000 грн. 00 коп., №9 від 21.04.2021 року на суму 89 280 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 1 222 080 грн. 00 коп. (а.с.16-24) та здійснив часткову оплату за виконані роботи у загальному розмірі 422 080 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями. (а.с.36-43)

21.01.2021 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №0005 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 1136974 грн. 98 коп., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 21.01.2021 р., накладної. (а.с.14-15, 49-50)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не була здійснена оплата за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРБУД» перед Позивачем складає 800 000 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРБУД» інфляційні у розмірі 24 821 грн. 50 коп., 3% річних у розмірі 8 978 грн. 79 коп., пеню у розмірі 44 732 грн. 58 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ОПТІМА-КОНСТРАКШЕН» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на виконання робіт баштовим краном на об`єкті: «Будівництво житлових будинків з об`єктами соціального призначення та паркінгами на вул. Бориспільська, 30а та на вул. Бориспільська, 40 (діл.15, діл. 16 на території в/м 147) у Дарницькому районі м. Києва» №0109/2020-1 від 01.09.2020 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на виконання робіт баштовим краном на об`єкті: «Будівництво житлових будинків з об`єктами соціального призначення та паркінгами на вул. Бориспільська, 30а та на вул. Бориспільська, 40 (діл.15, діл. 16 на території в/м 147) у Дарницькому районі м. Києва» №0109/2020-1 від 01.09.2020 року Позивач виконав роботи баштовим краном Zeppelin ZBK 125 заводський номер №006, а Відповідач в свою чергу прийняв виконані роботи, що підтверджується Актами надання послуг №42 від 30.09.2020 року на суму 74 400 грн. 00 коп., №64 від 20.10.2020 року на суму 103 540 грн. 00 коп., №82 від 20.11.2020 року на суму 208 320 грн. 00 коп., №112 від 22.12.2020 року на суму 156 860 грн. 00 коп., №7 від 25.01.2021 року на суму 37 200 грн. 00 коп., №20 від 22.02.2021 року на суму 148 800 грн. 00 коп., №40 від 23.03.2021 року на суму 163 680 грн. 00 коп., №7 від 21.04.2021 року на суму 240 000 грн. 00 коп., №9 від 21.04.2021 року на суму 89 280 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 1 222 080 грн. 00 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (а.с.16-24) та здійснив часткову оплату за виконані роботи у загальному розмірі 422 080 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями. (а.с.36-43)

Відповідно до п.4.4 Договору оплата робіт «Виконавця» проводиться на підставі актів виконаних робіт (наданих послуг), оформлених «Виконавцем» по цінах згідно п.4.1. даного Договору.

Замовник щомісячно після отримання Актів виконаних робіт протягом п`ятнадцяти календарних днів проводить оплату виконаних робіт за попередній місяць. (п.4.5 Договору)

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРБУД» перед Позивачем за Договором на виконання робіт баштовим краном на об`єкті: «Будівництво житлових будинків з об`єктами соціального призначення та паркінгами на вул. Бориспільська, 30а та на вул. Бориспільська, 40 (діл.15, діл. 16 на території в/м 147) у Дарницькому районі м. Києва» №0109/2020-1 від 01.09.2020 року становить 800 000 грн. 00 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «БУД-ОПТІМА-КОНСТРАКШЕН» в розмірі 800 000 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 800 000 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 05.01.2021 р. по 16.08.2021 р. у розмірі 8 978 грн. 79 коп. та інфляційні у розмірі 24 821 грн. 50 коп.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані послуги за загальний період прострочки з 05.01.2021 р. по 16.08.2021 р. у розмірі 8 978 грн. 79 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку прострочення Відповідача. Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних за загальний період прострочки з 07.01.2021 р. по 16.08.2021 р. у розмірі 8 928 грн. 46 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Згідно з Листом Державного комітету статистики України №11/1-5/73 від 13.02.2009р. також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.

Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997р., відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, інфляційні мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Зазначене відповідає п. 6 Наказу Держкомстату №265 від 27.07.2007р. «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін», відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться «ланцюговим» методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

При цьому, коли відносно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання, за період з моменту виникнення обов`язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов`язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 924/312/18 від 13.02.2019 р., у справі № 910/5625/18 від 24.04.2019 р., у справі №910/21564/16 від 10.07.2019 р.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 05.01.2021 р. по 16.08.2021 р. у розмірі 24 821 грн. 50 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку прострочення Відповідача. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню інфляційні за загальний період прострочки з 07.01.2021 р. по 16.08.2021 р. у розмірі 23 141 грн. 09 коп.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 05.01.2021 р. по 16.08.2021 р. у розмірі 44 732 грн. 58 коп.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб`єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного Банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Положення частини шостої статті 231 ГК України регулюють виключно правовідносини сторін щодо їх відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, передбачаючи їх встановлення у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. На відміну від, наприклад, частини другої статті 231 ГК України, у частині шостій цієї статті не вказано про застосування штрафної санкції у певному розмірі, а йдеться про спосіб її визначення.

Разом з тим за частиною другою статті 343 ГК України, як спеціальною нормою, яка регулює відповідальність за порушення строків розрахунків, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. (стаття 547 Цивільного кодексу України)

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства України, для застосування пені за порушення грошового зобов`язання договором мають бути визначені випадки, розмір та порядок їх застосування.

Оскільки між сторонами угода щодо стягнення пені не укладена, а частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України передбачено обмеження нарахування пені за весь час користування чужими грошовими коштами обліковою ставкою НБУ, якщо вона передбачена умовами укладеного між сторонами договору, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за загальний період прострочки з 05.01.2021 р. по 16.08.2021 р. у розмірі 44 732 грн. 58 коп. задоволенню не підлягають.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРБУД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ОПТІМА-КОНСТРАКШЕН» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 800 000 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 8 928 грн. 46 коп., інфляційні у розмірі 23 141 грн. 09 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ОПТІМА-КОНСТРАКШЕН» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРБУД» (01013, місто Київ, ВУЛИЦЯ КАМИШИНСЬКА, будинок 4-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 38374729) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ОПТІМА-КОНСТРАКШЕН» (03189, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВІЛЬЯМСА АКАДЕМІКА, будинок 6-Д, офіс 43, Ідентифікаційний код юридичної особи 41236299) заборгованість у розмірі 800 000 (вісімсот тисяч) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 8 928 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн. 46 (сорок шість) коп., інфляційні у розмірі 23 141 (двадцять три тисячі сто сорок одна) грн. 09 (дев`ять) коп. та судовий збір у розмірі 12 481 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 04 (чотири) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 29 жовтня 2021 року.

Суддя О.В. Чинчин