ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Справа №903/287/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Коломис В.В.,

суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

без виклику учасників провадження

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвуд" на рішення Господарського суду Волинської області від 24 травня 2021 року, суддя Войціховський В.А. м. Луцьк, повний текст складено 25 травня 2021 року, у справі

за позовом Керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Державного підприємства "Костопільський військовий лісгосп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвуд"

про стягнення 15 000,00 грн.

Заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2021 року, керівник Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, ДП "Костопільський військовий лісгосп" звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до ТОВ "Промвуд" про стягнення 15 000,00 грн. - заборгованості за Договором №К-19/06/2019-74 купівлі-продажу лісопродукції від 16 червня 2019 року.

24 травня 2021 року, рішенням господарського суду Волинської області даний позов було задоволено і стягнуто з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та 2 270,00 грн. - судового збору на користь спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

ТОВ "Промвуд" у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, котрі б підтверджували, що деревину на спірну суму було передано його представникові чи уповноваженій ним особі.

Так, у видатковій накладній №1333 від 31 жовтня 2019 року відсутня інформація про прийняття товару відповідачем та відсутнє посилання на договір, на підставі якого мала б бути здійснена поставка продукції, а з товарно-транспортної накладної №Р-1333 від 31 жовтня 2019 року вбачається, що лісопродукцію отримано перевізником ФОП Шийко А.Г., де у графі "прийняв (відповідальна особа від вантажоодержувача)" наявний підпис невідомої особи, ідентифікувати яку не можливо.

Керівник Рівненської спеціалізованої прокуратури, у своєму відзиві на апеляційну скаргу, вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

З приводу недоліків видаткової накладної №1333 від 31 жовтня 2019 року, наведених апелянтом, зазначає, що особою, яка брала участь у відпуску лісопродукції зі сторони ДП "Костопільський військовий лісгосп" є завідуючий нижнім складом Чегір І.Д., а відсутність посилання у видатковій накладній на договір, на підставі якого поставлялася лісопродукція, не є порушенням вимог до форми первинного бухгалтерського документа у розумінні ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Стосовно недоліків, зазначених апелянтом щодо товарно-транспортної накладної №Р1333 від 31 жовтня 2019 року, вказує про наявність примітки, що саме ТОВ "Промвуд" є замовником та вантажоодержувачем, на замовлення якого водієм-експедитором Ковальським П.В. (автомобільного перевізника ФОП Шийко А.Г.) з нижнього складу ДП "Костопільський військовий лісгосп" отримано лісопродукції на суму 20 629,86 грн. яка повинна була транспортована до м. Ківерці Волинської області.

Більше того, частину лісо продукції за даною накладною ТОВ "Промвуд" в сумі 5 629,86 грн. оплатило платіжним дорученням №31 від 10 січня 2020 року.

29 липня 2021 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито провадження за скаргою ТОВ "Промвуд" та призначено розглядати її без виклику сторін в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

06 липня 2021 року, керівник Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері надіслав відзив на апеляційну скаргу.

Оскільки члени колегії з 02 серпня по 04 жовтня 2021 року перебували у відпустці, то колегія суддів визнала за можливе розглянути даний спір, враховуючи приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, в термін більший ніж передбачено ст. 248 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

19 червня 2019 року, між Костопільським лісгоспом ДП "Львівський військовий лісокомбінат" (на даний час - ДП "Костопільський військовий лісгосп", згідно наказу Міністерства оборони України від 15 травня 2019 року №233 "Про виділ із складу ДП "Львівський військовий лісокомбінат" деяких структурних підрозділів і створення на їх базі державних підприємств"), як продавцем, та ТОВ "Промвуд", як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу №К-19/06/2019-74, за умовами якого продавець зобов`язався продати відповідачу товарно-матеріальні цінності (лісопродукцію) у визначених між сторонами асортименті та кількості, а ТОВ "Промвуд" зобов`язалося прийняти товар та оплатити у визначеному угодою порядку. (а.с.21-23)

Пунктами 2.1., 2.2. Договору купівлі-продажу №К-19/06/2019-74 сторонами було визначено, що дана продукція знаходиться в нижньому складі Костопільського лісгоспу ДП "Львівський військовий лісокомбінат", прийом-передача продукції по кількості і якості здійснюється представниками сторін, які діють на підставі доручення за знаходженням місця відвантаження продукції "Продавця", та затверджується підписами сторін на товарно-транспортній накладні.

Відповідно до п.3.2. Договору №К-19/06/2019-74, порядок розрахунків: передоплата не менше 100% вартості продукції за кожну партію продукції, що завантажується в транспортний засіб. 25% вартості договору "Покупець" зобов`язується оплатити "Продавцю" протягом трьох робочих днів з моменту підписання договору.

31 жовтня 2021 року, ДП "Костопільський військовий лісгосп", на виконання умов Договору №К-19/06/2019-74, за видатковою накладною №1333, відпустило ТОВ "Промвуд" лісопродукції загальною вартістю 20 629,86 грн. (а.с.24)

Відпуск товарів визначеною вартістю підтверджується, також, товарно-транспортною накладною №Р-1333 від 31 жовтня 2019 року на суму 20 629,86 грн., згідно якої представник продавця передав представнику покупця (водій Ковальський П.В., перевізник ФОП Шийко А.Г.) лісопродукцію, вартістю 20 629,86 грн. (а.с.25)

10 січня 2020 року, ТОВ "Промвуд" платіжним дорученням №31 з призначенням платежу "За деревину зг. Дог. №К-19/06/2019-74 від 19.06.2019р." перерахувало на рахунок ДП "Костопільський військовий лісгосп" 5 629,86 грн. (а.с.26)

09 березня 2020 року і 20 січня 2021 року, повторно, ДП "Костопільський військовий лісгосп" направляло ТОВ "Промвуд" вимоги №37 та №30 про оплату 15 000,00 грн. - заборгованості за поставлений за Договором №К-19/06/2019-74 товар. (а.с.28, 31)

Вимоги залишені боржником без відповіді та реагування.

15 січня 2021 року, листом №34-188, заступник військового прокурора Рівненського гарнізону повідомив ДП "Костопільський військовий лісгосп" про намір звернутися до суду за захистом інтересів держави. (а.с.34)

19 квітня 2021 року, керівник Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, ДП "Костопільський військовий лісгосп" звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до ТОВ "Промвуд" про стягнення 15 000 грн. - заборгованості за Договором №К-19/06/2019-74 купівлі-продажу лісопродукції від 16 червня 2019 року. (а.с.1-9)

24 травня 2021 року, рішенням господарського суду Волинської області даний позов було задоволено і стягнуто з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та 2 270,00 грн. - судового збору на користь спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону. (а.с.101-105)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Згідно ст. 53 ГПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Статтею 121 Конституції України визначено, що прокуратура становить єдину систему на яку покладено функції представництва інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом.

Пунктом 3 ст. 131 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Також, ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

В даному випадку, ДП "Костопільський військовий лісгосп", самостійно не здійснює захист свого порушеного права тривалий час, а саме: понад 1 рік та 2 місяці, що призводить до недоотримання прибутку підприємством у ході здійснення своєї господарської діяльності. Водночас, вказане державне підприємство є одним з основних виконавців державних замовлень Міністерства оборони України, які націлені на зміцнення обороноздатності держави, а тому, керівником Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері даний підставно позов заявлений в інтересах держави, оскільки несплатою відповідачем грошових коштів ДП "Костопільський військовий лісгосп".

Вимога щодо повідомлення позивачів про намір звернутися до суду за захистом інтересів держави виконана прокурором (лист від 15 січня 2021 року №34-188 вих21).

Ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено з матеріалів справи, 19 червня 2019 року, між ДП "Костопільський військовий лісгосп, як продавцем, та ТОВ "Промвуд", як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу №К-19/06/2019-74, згідно з умовами якого продавцем було взято на себе зобов`язання щодо продажу відповідачу товарно-матеріальних цінностей (лісопродукції) у визначених між сторонами асортименті та кількості, а ТОВ "Промвуд", в свою чергу, зобов`язання відносно прийняття товару та здійснення його оплати у визначеному угодою порядку. (а.с.21-23)

Пунктами 2.1., 2.2. Договору купівлі-продажу №К-19/06/2019-74 сторонами було визначено, що дана продукція знаходиться: нижній склад Костопільського лісгоспу ДП "Львівський військовий лісокомбінат", прийом-передача продукції по кількості і якості здійснюється представниками сторін, які діють на підставі доручення за знаходженням місця відвантаження продукції "Продавця", та затверджується підписами сторін на товарно-транспортній накладній.

Відповідно до п.3.2. Договору №К-19/06/2019-74, порядок розрахунків: передоплата не менше 100% вартості продукції за кожну партію продукції, що завантажується в транспортний засіб. 25% вартості договору "Покупець" зобов`язується оплатити "Продавцю" протягом трьох робочих днів з моменту підписання договору.

Так, на виконання умов спірної угоди, продавцем за видатковою накладною №1333 від 31 жовтня 2021 року було відпущено ТОВ "Промвуд", а останнім прийнято лісопродукції загальною вартістю 20 629,86 грн. Відпуск товарів визначеною вартістю підтверджується також товарно-транспортною накладною №Р-1333 від 31 жовтня 2019 року на суму 20 629,86 грн.

Відповідно до ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 610 передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ТОВ "Промвуд" частково сплатило кошти за спірну поставку та 10 січня 2020 року, перерахувало ДП "Львівський військовий лісокомбінат" 5 629,86 грн. (платіжне доручення №31), таким чином, заборгувавши кошти у 15 000 грн. за прийнятий товар.

Доказів, що товариство, на момент розгляду спору розрахувалось по спірному Договору у повному обсязі у матеріалах справи - відсутні.

Посилання апелянта зводяться виключно на недоліки у реквізитах на видатковій накладній №1333 і товарно-транспортній накладній №Р-1333 від 31 жовтня 2019 року.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що за приписами ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (з наступними змінами та доповненнями), господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після їх закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції;

- одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В той же час, відповідно до ч.3 вказаної статті неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Переходячи до недоліків у видатковій накладній №1333 від 31 жовтня 2019 року, вказаних апелянтом (відсутня інформація про прийняття товару відповідачем та відсутнє посилання на договір, на підставі якого мала б бути здійснена поставка продукції), судова колегія зазначає, що вказівка на конкретну угоду не є обов`язковим реквізитом, відсутність розшифровки підпису, у даному випадку не доводить дійсної відсутності поставки лісопродукції.

Зокрема, своїми діями щодо часткової оплати спірної поставки, за відсутності будь-яких заперечень стосовно обсягу та якості, судова колегія вважає її такою, що відбулась. Також, судовою колегією враховується, що відповідач факту поставки лісопродукції не заперечує, про інші поставки, які відбувались на підставі Договору №К-19/06/2019-74 і могли бути оплачені 10 січня 2020 року сторони не повідомили.

Враховуючи вищевикладене, та з аналогічних мотивів, такими, що не є підставою для невизнання господарської операції, є посилання апелянта і на те, що за товарно-транспортною накладною №Р-1333 від 31 жовтня 2019 року лісопродукцію отримано перевізником ФОП Шийко А.Г. та прийнято особою, підпис якої ідентифікувати не можливо.

Отже, враховуючи укладення між сторонами Договору купівлі-продажу, відпуск позивачем на виконання його умов відповідачу товарно-матеріальних цінностей, отримання їх ТОВ "Промвуд" та часткову оплату даної господарської операції та існування заборгованості за придбану лісопродукцію, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність пред`явленого позову про стягнення суми заборгованості в розмірі 15 000,00 грн. та його задоволення.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Тому, інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 236 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в їх задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвуд" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 24 травня 2021 року у справі №903/287/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на підставі п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

Матеріали справи №903/287/21 повернути Господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.