ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/618/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача Державного вищого навчального закладу Ужгородський національний університет, м. Ужгород

про стягнення збитків на суму 6 704,04 грн

секретар судового засідання Корольчук М.

сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач заявив позов до Державного вищого навчального закладу Ужгородський національний університет про стягнення збитків на суму 6 704,04 грн, нарахованих внаслідок порушенням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 9475/19-БО(Т)-12 постачання природного газу від 02.01.2019. Позов заявлено з посиланням на ст. 11-16, 525, 526, 530, 611 625, 712 ЦК України, ст. 193, 216-217, 231, 264-265 ГК України.

При зверненні з позовом заявник просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 2 270,00 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу, та отримана ним 16.08.2021, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТІ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч взятих на себе зобов`язань за договором, в березні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 29,303 куб.м. ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 Договору. Позивач стверджує, що відповідач повинен сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 Договору та п. 1 Розділу VІ Правил в розмірі 6 704,04 грн. за різницю між замовленим в березні 2019 року обсягом природного газу (100,00 куб.м) та фактичним обсягом використаного відповідачем в березні 2019 природного газу (70,697 куб.м.), відповідно до розрахунку проведеного позивачем.

Заперечення відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

02 січня 2019 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник) та Державним вищим навчальним закладом "Ужгородський національний університет" (далі - споживач) укладено договір №9475/19-БО(Т)-12 про постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити у власність споживачеві у 2019 році природний газ, а споживач - прийняти та оплатити його на умовах Договору.

Відповідно п.11.2 Договору, пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.7.2, абз.2, підп.3.9.2, 3.13, 5.7, абз. п`ятий підп. 5) п.6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абз. третій підп.2) п.6.4 Договору застосовуються Сторонами з дня зазначеного в повідомленні Постачальника, яке направляється електронну адресу Споживача, зазначену в пункті 12 цього Договору та розміщується на офіційному сайті Постачальника.

Відповідно до повідомлення N26-1257/1.17-19 від 20.02.2019 Постачальник повідомив Споживача, що «з 01 березня 2019 року застосовуються наступні пункти відповідних Договорів: пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.7.2, абз.2) підп.3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абз. п`ятий підп.5) п.б.підп.8) п.б. підп.4) п.6.3, абз. третій підп. 2) п.б.4 цього Договору. Відповідно, пункти 3.2.1, 3. .1, 3.8.1, абз.1) підп.3.9.2 п.3.9, абзац четвертий підп.5) п.б.2, абзац другий підп.2) п.6.4 Договорів з 01 березня 2019 року Сторонами не застосовуються.

Пунктами Договору, що застосовуються з 01.03.2019, передбачено, зокрема, наступне. Пунктом 3.13 Договору передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного Відповідачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 Договору), Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу збитки в порядку, визначеному п. 5.7 Договору.

При цьому, розмір збитків визначається таким чином: 3.13.1 якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період; 3.13.2 якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, Відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки перевищення об`єму (обсягу) природного газу.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ ТА ОЦІНКА СУДУ.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України врегульовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобов`язання є встановлене договором або законом відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Пунктом 5.7 Договору передбачено, що відшкодування Позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 Договору відбувається протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати Позивачу вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник передає Споживачу у березні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 100,00 тис.куб.м.

Як вбачається з Акту приймання-передачі від 31.03.2019 року сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 70,697 тис.куб.м.

Судом встановлено, що таким чином, Відповідач в березні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 29,303 тис.куб.м. ніж було узroджено сторонами відповідно до п.2.1 Договору. Позивачем на адресу Відповідача відправлено Акт-претензію, якою Позивач вимагав у Відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 Договору в розмірі 6 704,04 грн за різницю між замовленим в березні 2019 обсягом природного газу (100,00 куб.м.) та фактичним обсягом використаного Відповідачем в березні 2019 природного газу за договором.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що розмір збитків, завданих Позивачу неналежним виконанням Відповідачем п. 2.1 Договору, розрахований на підставі п. 3.13 та 5.7 Договору складає грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Тому суд констатує, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 6 704,04 грн є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак на відповідача покладається 2 270,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 129, 236, 238, 241, 247, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" (88000 Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Підгірна, 46, код 02070832) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) суму 6 704,04 грн (шість тисяч сімсот чотири гривні 04 коп.) та 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят 00 коп) витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук