ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3323/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛО ТУРБОТИ"
до РЕГІОНАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача Бондаренко Я. О.

відповідача Романенко Ю.І.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛО ТУРБОТИ" з позовом до РЕГІОНАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ та просить суд зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (адреса: 61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ) звільнити Товариство з обмеженою відповідальністю «Коло турботи» (, адреса: 63701, Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Мічуріна, 27) від сплати орендної плати за договором оренди № 6607-Н від 08.10.2018р. на період дії карантину, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 року. Також, позивач просив суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що він підлягає звільненню від сплати орендної плати за користування майном за договором № 6607-Н на підставі постанови КМУ № 611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину».

Ухвалою суду від 19.08.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 13.09.2021 р. о 10:20, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Засідання відкладалося з 11.10.2021 по 25.10.2021. Ухвалою від 25.10.2021 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.11.2021 р. о 10:30.

Представник позивача у судовому засіданні 01.11.2021 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

Звертаючись до суду із даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛО ТУРБОТИ" вказувало, що 08 жовтня 2018 року між РВ ФДМУ по Харківській області та ТОВ «Коло турботи» було укладено договір оренди № 6607-Н (надалі - Договір). Відповідно до п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно -нежитлові приміщення: кім. № 2, 4-8, 10-12, 15 16 кім. № 13, 14, 16, 18 площею 120,75 кв.м. на першому поверсі напівпідвал площею 165, ЗО кв.м. одноповерхової адміністративної будівлі (реєстраційний номер 2124787.1.ЮМАЖВМ005, інв. № 10310024, літ. «А», загальною площею 286,05 кв.м., розташоване за адресою: Харківська області, м. Куп`янськ, вул., Харківська, 2, що обліковується на балансі Куп`янського міськрайцентру зайнятості. Майно було передано в оренду з метою розміщення суб`єкта господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення (п. 1.2. Договору). Строк дії договору до 08.10.2019р. (п. 10.1). Договором № 2 про внесення змін до договору оренди від 08.10.2018р. № 6607-Н в новій редакції, строк дії договору продовжено до 08.09.2025р.

Відповідно до п. 3.1 Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженого постановою КМУ від 04.10.1995 № 786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - серпень 2018р. - 1481,25 грн. Пунктом 3.5. Договору визначено, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкту оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Постановою КМУ від 11.03.2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами та доповненнями) з 12 березня на усій території України установлений карантин. 16.03.2020р. постановою КМУ № 215 внесені зміни до постанови КМУ від 11.03.2020р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19" та заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020р. з моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року№ 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу".

15 липня 2020 року постановою КМУ № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» установлено, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1. Орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину. Згідно додатку 1 до постанови КМУ від 15.07.2020 р. № 611 Орендарі, які орендують приміщення з метою побутового обслуговування населення звільняються від сплати орендної плати.

Таким чином, Позивач вважає, що він підлягає звільненню від сплати орендної плати за користування майном за договором № 6607-Н.

Листом від 19.11.2020 року № 11-03-02-10169 Відповідач повідомив Позивача про звільнення Орендаря від орендної плати за користування нерухомим державним майном з дати встановлення карантину по договору оренди від 08.10.2018р. № 6607-Н. У подальшому, листом від 21.07.2021 року № 11-05-01407 Відповідач повідомив Позивача про те, що за результатами проведеного аукціону на продовження договору оренди було укладено договір № 2 від 06.07.2021р. про внесення змін до договору оренди від 08.10.2018р. № 6607-Н в новій редакції в якому визначено, що Орендар має право використовувати майно за будь-яким цільовим призначенням, у зв`язку із чим Орендарю поновлено нарахування орендної плати в повному обсязі з 06.07.2021р.

Позивач наголошував, що Орендоване майно з моменту укладання Договору по теперішній час використовується з метою розміщення ксерокопіювальної техніки для надання населенню послуг із ксерокопіювання документів та побутового обслуговування населення. Відповідно до п. 1, 9 Закону України Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. З метою продовження договору оренди № 6607-Н від 08.10.2018 року Позивач відповідно до вимог чинного законодавства звернувся до Відповідача з відповідною заявою про продовження терміну дії договору. На підставі отриманої заяви Відповідачем було оголошено аукціон, переможцем якого став Позивач. З огляду на наведене, Позивач вказував, що звертався із заявою виключно про продовження терміну дії договору. Жодних заяв в частині зміни мети оренди нерухомого майна від Позивача не надходило. Тобто після проведення аукціону на право оренди майна, переможцем якого став Позивач, між сторонами повинна бути укладена додатково додаткова угода про продовження договору оренди майна.

Орендоване майно з моменту укладання Договору по теперішній час використовується з метою розміщення ксерокопіювальної техніки для надання населенню послуг із ксерокопіювання документів та побутового обслуговування населення, про що Позивач наголошував у своєму листі Відповідачу від 14.07.2021р.

Позивач наголошував, що Відповідач ігноруючи умови договору оренди № 6607-Н від 08.10.2018р., вимоги чинного законодавства в частині звільнення від сплати орендної плати під час дії карантину, незаконно поновив Позивачу нарахування орендної плати.

Відповідач, в свою чергу, проти таких доводів позивача заперечував зазначаючи, що за умовами проведеного аукціону та угоди про продовження строку дії договору, майно було передано у користування за будь-яким цільовим призначенням, що, на думку відповідача, свідчить про відсутність підстав для звільнення позивача від орендної плати.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19).

Причиною виникнення даного спору стали вимоги позивача про звільнення орендаря державного майна від сплати орендної плати у зв`язку із положеннями Постанови КМУ № 611.

Так, Постановою № 211 з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 установлено з 12.03.2020 року на усій території України карантин. Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 22.04.2020 № 291, від 11.05.2020 № 349, від 20.05.2020 № 392, від 17.06.2020 № 500, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236 дію карантину було продовжено.

Постановою КМУ № 611 врегульовані деякі питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, зокрема у пункті 1 цієї постанови передбачено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, здійснюється у розмірі:

50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;

25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 2 постанови КМУ № 611 зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

Відповідно до правового висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 26.08.2021 у справі № 910/13397/20, щодо питання застосування приписів Постанови КМУ № 611, вказаним нормативно-правовим актом зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину. Оскільки Постанова № 611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається.

У постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі № 922/3734/20, зазначено, що право на нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 Постанови КМУ № 611 виникає автоматично, в силу прямої норми закону та не потребує документального переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір. Звертаючись до суду з вимогою про визнання укладеною додаткової угоди або про зобов`язання орендодавця звільнити його від оплати, позивач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження судом певного факту - наявності у нього права на звільнення від орендної плати за користування нерухомим державним майном згідно з додатком 1 до Постанови КМУ № 611, однак такі доводи можуть розглядатися господарським судом лише при існуванні та розгляді спору між сторонами щодо виконання зобов`язання в частині нарахування та сплати орендної плати за договором оренди, зокрема за позовом відповідача про стягнення з позивача заборгованості з орендної плати за відповідний період.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до наведених вище висновків Верховного Суду право на нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 Постанови КМУ № 611 виникає автоматично, в силу прямої норми закону та не потребує окремого узгодження або документального переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір, а обставини щодо наявності або відсутності підстав для звільнення орендаря нерухомого державного майна від орендної плати підлягають дослідженню судом за наявності спору між сторонами щодо виконання зобов`язання в частині нарахування та сплати орендної плати за договором оренди. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 12 жовтня 2021 року по справі № 922/3735/20 та в постанові від 16 вересня 2021 року по справі № 922/3734/20.

Враховуючи встановлені обставини, зазначені положення діючих нормативних актів України, а також правових позицій Верховного Суду, суд приходить до висновку відсутність підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛО ТУРБОТИ".

З урахуванням відмови в задоволенні позову та приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі не підлягають покладенню на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "01" листопада 2021 р.

Суддя Л.С. Лаврова