ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

25.10.2021 м. Дніпро Справа № 904/7072/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Коваль Л.А., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Ріетуму Банка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2021 (повний текст складено 05.02.2021, суддя Панна С.П.) у справі №904/7072/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський олійноекстракційний завод", Київська область, с. Шпитьки

до товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія", м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "Термінал-Укрхарчозбутсировина", м. Миколаїв

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача OLEOS SWISS S.A., м. Харків

про визнання права власності на майно

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Знаменівський олійноекстракційний завод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило:

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Знаменівський олійноекстракційний завод" право власності на 4920,00 тонн олії соняшникової нерафінованої, з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 року, що розміщено Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" на портовому терміналі Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "Термінал-Укрхарчозбутсировина" за адресою: Україна, 57286, Миколаївська область, Жовтневий район, село Галицинове, вулиця Набережна, 27 та готується до експорту в квоті OLEOS SWISS S.A. (Rue Robert-Ceard 6, 1204, Geneve, Switzerland), яке розташоване за адресою: Україна, 61166, Харківська область, місто Харків, проспект Науки, будинок 9 (4 поверх).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу №19 товару на умовах товарного кредиту від 19.10.2020 в частині оплати отриманого товару.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2021 у справі № 904/7072/20 позовні вимоги задоволено в повному обсязі:

- визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Знаменівський олійноекстракційний завод" право власності на 4920,00 тонн олії соняшникової нерафінованої, з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 року, що розміщено Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" на портовому терміналі Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "Термінал-Укрхарчозбутсировина" за адресою: Україна, 57286, Миколаївська область, Жовтневий район, село Галицинове, вулиця Набережна, 27 та готується до експорту в квоті OLEOS SWISS S.A. (RueRobert-Ceard 6, 1204, Genеve, Switzerland), яке розташоване за адресою: Україна, 61166, Харківська область, місто Харків, проспект Науки, будинок 9 (4 поверх);

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський олійноекстракційний завод" судовий збір у розмірі 735 700 гривень 00 копійок.

Судом встановлено факт поставки спірної олії, відсутність оплати за поставлений товар, вимога повернути товар, відсутність факту повернення товару, перехід права власності після повної оплати товару, чого у справі не відбулось внаслідок неоплати товару, заперечення права власності позивача на поставлений товар.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Акціонерне товариство "Ріетуму Банка" як особа, яка не була залучена до участі у справі, але право якої вваважає порушеним як заставодержателя, звернулось з апеляційною скаргою, у якій зазначає про неповноту судового розгляду, про порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та повністю заперечує проти ухваленого рішення у справі.

Вказує, що:

03.12.2020 між ТОВ «АПК Енергія» (постачальник) та компанією OLEOS SWISS S.A. укладено контракт №SF0031220.01 на поставку олії соняшникової нерафінованої в кількості 3 900,00 метричних тонн +/- 5% за вибором продавця вартістю 4 290 000 дол. США +/-10% , виходячи із загального обсягу поставки.

04.12.2020 відповідачем надано лист №04/2020 від 04.12.2020, в якому зазначено, що підприємство не може виконати свої грошові зобов`язання за Договором. Вказаним листом відповідач повідомив позивача, що станом на поточний момент цей Товар розміщений на портовому терміналі ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" за адресою: Миколаївська обл., Жовтневий р-н, с. Галицинове, вул. Набережна, 27 та готується до експорту в квоті OLEOS SWISS S.A. (Швейцарія, 1204, Женева, вул. Рю Робер Сеар, 6), відповідно до укладеного з ним Контракту №SF0031220.01 від 03.12.2020 (а.с.94 т.2), що судом не досліджувався.

Між Акціонерним товариством «Ріетуму Банка» (далі - «Банк» або «Заставодержатель») та компанією OLEOS SWISS S.A. (Заставодавець) укладено Договір кредитної лінії №032/2020 від 15.02.2021 (далі - «Кредитний договір»), відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит, тоді як OLEOS SWISS S.A. зобов`язується його повернути. Згідно умов кредитного договору кредитний ліміт складає 5 000 000,00 Євро. Станом на сьогодні, Банк надав OLEOS SWISS S.A. кредит у розмірі 3 000 000,00 Євро (додаток №1).

У забезпечення виконання умов Кредитного договору його сторони уклали договори, що забезпечували основне зобов`язання, серед яких Договір комерційної застави №032/2020 від 15.02.2021 (далі - «Договір застави», додаток №2).

Відповідно до умов Договору застави, у забезпечення виконання OLEOS SWISS S.A. (Заставодевець) закладає на користь Банку все рухоме та нерухоме майно, в тому числі права вимоги, сухопутні транспортні засоби, судоплавні засоби малого розміру, нематеріальні вкладення, будь-яке інше майно Заставодавця, що не вказано.

04.02.2021 укладено тристоронній Договір про співпрацю за №032/2020 між ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина» (Експедитор), OLEOS SWISS S.A. (Компанія) та AT «Ріетуму Банка» (Банк), відповідно до умов якого Сторони домовились, що після видачі Експедитором FRC (сертифікату) відносно Товару, що надійшов на склад, вивіз товару чи його частини зі складу здійснюється тільки після отримання письмового дозволу Банку (додаток №3).

У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кривенчуком С.В. на підставі Договору комерційної застави №032/2020 від 15.02.2021 зареєстровано обтяження (застава рухомого майна) від 04.06.2021 №28951586 (додаток №4).

Об`єкт обтяження: 3 412 324 кг (три тисячі чотириста дванадцять метричних тонн 324 кг соняшникової олії нерафінованої, з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 року, що розміщено на портовому терміналі ТОВ МП «Термінал-Укрхарчозбутсировина», що належать боржнику OLEOS SWISS S.A. (Швейцарія/ індекс 1204, місто Женева, вул. Рю Робер Сеар, 6, ідентифікаційний номер підприємства в Швейцарії: СНЕ-343.734.543). Обтяжувач: Акціонерне товариство «Ріетуму Банка».

Окрім того, під час підготовки апеляційної скарги представники Банку дізнались про такі обставини справи.

23.03.2021 укладено Договір комісії №230321.20 між ТОВ «АПК Енергія» (комітент) та ТОВ «Агрофірма Україна» (комісіонер). Відповідно до умов протягом 23.04.2021 - 02.05.2021 певна олія в загальному розмірі 3 505,68 метричних тонн мала бути передана для продажу на експорт (направлено адвокатський запит, додано).

23.04.2021 між ТОВ «Агрофірма Україна» (Продавець) та OLEOS SWISS S.A. (Покупець) укладено Контракт №SF0230421.01. Згідно умов вказаного Контракту Продавець зобов`язується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафінованому, з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 року (Товар). Договором визначено якість Товару та ДСТУ, якому останній має відповідати. Відповідно до умов якого, Товар мав бути доставлений до ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина» (додатки №8-11).

Відповідно до Специфікації №1 від 23.04.2021 Товар - олія соняшникова нерафінована, з насіння соняшнику врожаю 2019 - 2020 року, кількість партії - 1 850 метричних тонн +/- 5% за вибором Продавця. Ціна партії Товару - 1 256 Євро за 1 метричну тонну Товару. Загальна вартість партії Товару - 2 323 600 Євро +/- 10%, виходячи із загального обсягу поставки. Термін поставки - з 23.04.2021 до 15.05.2021, обидві дати включно (додаток №12).

Згідно зі Специфікацією №2 від 28.04.2021 Товар - олія соняшникова нерафінована, з насіння соняшнику врожаю 2019 - 2020 року, кількість партії - 1 500 метричних тонн +/-5% за вибором Продавця. Ціна партії Товару - 1 256 Євро за 1 метричну тонну Товару. Загальна вартість партії Товару - 1 884 000 Євро +/- 5% виходячи із загального обсягу поставки. Термін поставки - з 28.04.2021 до 20.05.2021, обидві дати включно (додаток №13).

На виконання Контракту №SF0230421.01 від 23.04.2021 компанією OLEOS SWISS S.A. та ТОВ «Агрофірма Україна» підписують акти прийому - передачі Товару від 27.05.2021, 29.05.2021, 30.05.2021, 17.05.2021 та 18.05.2021 (додатки № 14, 29, 72, 104, 138).

У вказаних актах, нібито на виконання контракту №SF0230421.0 від 23.04.2021, містяться посилання на низку товарно-транспортних накладних, датованих з 23.04.2021 по 02.05.2021, які Терміналом було надано представникам Банку.

Однак, товарно-транспортні накладні, вказані в актах, стосуються іншого правочину, а саме Контракту №9SF0031220.01 від 03.12.2020, укладеного між ТОВ «АПК Енергія» та OLEOS SWISS S.A. Замовником та Вантажовідправником за ТТН-ками є ТОВ «АПК Енергія» (додатки №15-23, 30-60, 73-99, 105-132).

Пунктом навантаження є с. Знаменівка, вул. Польова, 1В, Дніпропетровська обл.

Пункт розвантаження ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина», вул. Набережна, 27, с. Галицинове, Жовтневий р-н, Миколаївська обл.

Тобто, предмет Договору від 19.10.2020 (олія), починаючи з 19.10.2020 по кінець квітня 2021 року, знаходився на складі позивача та не вибував з його власності, в тому числі й на момент звернення з позовом та винесення оскаржуваного рішення від 02.02.2021.

Наразі позивач намагається разом з державним виконавцем здійснити протиправне вилучення з Терміналу олії, що належить компанії OLEOS SWISS S.A. та перебуває у заставі AT «Ріетуму Банка».

Оскаржуване рішення порушує права та інтереси Банку, як Заставодержателя вказаної олії, що належить компанії OLEOS SWISS S.A., що надає Банку обґрунтоване право на оскарження рішення.

Рішення, що порушує права, інтереси Банку, прийняте про спір у правовідносинах, учасником яких є Банк, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме:

- судом не встановлено перебування Товару у власності позивача. Тоді як при розгляді спору про визнання права власності суд має встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України (постанова Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 2-856/12);

- судом не встановлено та не досліджувалось переміщення спірного Товару: яким чином та коли олія перемістилась зі складу позивача до відповідача;

- на момент винесення оскаржуваного рішення від 02.02.2021 Товар не було поставлено у Термінал. Більше того, на момент звернення з позовом та винесення рішення спірна олія перебувала на складі позивача. Однак, позивач своїм позовом протиправно просить визнати право власності на олію, що нібито знаходилась на Терміналі;

- олія перебувала на складі позивача до кінця квітня 2021 року (підтверджується товарно-транспортними накладними, додатки №15-23, 30-60, 73-ф, 105-132), що свідчить про очевидну безпідставність позову та введення суду в оману, з метою виведення майна з-під застави Банку;

- судом не досліджено та не встановлено умови Контракту від 03.12.2020 NQSF0031220.01, що має суттєве значення для вирішення спору. Встановлення умов Контракту від 03.12.2020 та його виконання надало б можливість визначити чи перейшло право власності до компанії OLEOS SWISS S.A., що дозволило б суду встановити належний склад відповідачів у справі, з огляду на те, що власник майна має бути залученим відповідачем у справі про визнання права власності;

- встановлення переходу права власності до компанії OLEOS SWISS S.A. виключає можливість задоволення позову про визнання права власності через його неналежнісгь та неефективність;

- судом не повідомлено належним чином нерезидента OLEOS SWISS S.A. (Швейцарія), не встановлено повноваження його представника та не повідомлено юридичну особу-нерезидента у встановленому законом порядку за місцезнаходження Компанії й не направлено жодного процесуального документа, повістки, судового рішення;

- спірна олія є майном, належить третій особі (інша олія), а саме компанії OLEOS SWISS S.A. (добросовісному набувачу), тому що умовами контракту від 23.04.2021 №SF0230421.01 визначено якість олії та підтверджено лабораторними дослідженнями, на відміну від олії, що визначена умовами Договору від 19.10.2020;

- відсутні підстави для звернення з позовом про визнання права власності, відсутні докази оспорювання та невизнання права власності;

- сторонами спору здійснено штучну переписку (листи від 23.11.2020, 26.11.2020, 04.12.2020), якою вони намагались створити умови для звернення з позовом у даній справі про визнання права власності, основними з меседжів якої було:

нібито дійсне отримання відповідачем Товару та невизнання права власності позивача на Товар;

встановлення місцезнаходження Товару шляхом повідомлення позивача про це у своєму листі.

- відсутність Товару на Терміналі підтверджується товарно-транспортними накладними, датованими з 23.04.2021 по 02.05.2021, які Терміналом було надано представникам;

- додані товарно-транспортні накладні стосувались контракту №SF0031220.01 від 03.12.2020, укладеного між ТОВ «АПК Енергія» та OLEOS SWISS S.A. Замовником та Вантажовідправником за ТТН-ками є ТОВ «АПК Енергія».

Пунктом навантаження є с. Знаменівка, вул. Польова, Дніпропетровська обл. (склад позивача).

Пункт розвантаження ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина», вул. Набережна, 27, с. Галицинове, Жовтневий р-н, Миколаївська обл.

Тобто предмет Договору від 19.10.2020 (олія), починаючи з 19.10.2020 по кінець квітня 2021 року, знаходився на складі позивача та не вибував з його власності, в тому числі й на момент звернення з позовом та винесення оскаржуваного рішенні від 02.02.2021.

Вказане свідчить про:

- недоведеність позивачем факту перебування Товару в Терміналі ТОВ МП «Термінал-Укрхарчозбутсировина» на момент звернення з позовом, введення суду в оману шляхом повідомлення недостовірних відомостей;

- незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення з огляду на те, що муд встановив обставини справи на підставі неналежних, недопустимих й недостовірних доказів;

- обґрунтовану наявність у апеляційного суду підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та залишення позову без задоволення на підставі статей 74, 76-79, 236 ГПК України.

Позивачем не підтверджено та судом не встановлено, яким чином позивач набув право власності на 4 920,00 тонн олії соняшникової нерафінованої, з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 року. Для встановлення перебування Товару у власності продавця (ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод»), позивач мав надати суду документи та інформацію, з яких можна було б зробити однозначний висновок, а саме:

Інформацію про виробничі потужності позивача, на яких було вироблено 4920,00 тонн олії соняшникової нерафінованої, з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 року;

Перелік, а також технічні паспорти обладнання, договори купівлі-продажу та/або оренди обладнання, на якому вироблено Товар;

Інформацію про осіб, які були працевлаштовані на ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод», про осіб, які були залучені до виробництва олії;

Інформацію про приміщення, які використовувались для розміщення, переробки, виготовлення, зберігання насіння соняшникового для виробництва (документи складського обліку, прихід, вибуття товару);

Інформацію про поточні витрати виробництва, у тому числі води, електроенергії та ін., для виготовлення 4920,00 тонн олії соняшникової нерафінованої;

Інформацію про метод віджиму, що було використано для отримання 4920,00 тонн олії соняшникової нерафінованої;

Інформацію про якість олії, що була у власності позивача та на яку останній намагається визнати право власності;

Інформацію про тару, резервуари чи інші матеріали, які використовувались для пакування;

920,00 тонн олії соняшникової нерафінованої, а також в яких саме знаходилась олія та коли й яким чином з них вибула.

Отже, невстановлення судом набуття права власності на Товар, на який позивач просить визнати право власності, свідчить про відсутність підстав для захисту його прав з огляду на невстановлення порушення прав позивача.

Перебування Товару на складі позивача до травня 2021 року свідчить про відсутність порушеного права, а відповідно й відсутність підстав для його захисту у відповідності до статей 4, 5 ГПК України;

Учасником даної справи є компанія OLEOS SWISS S.A., яка не є резидентом України та зареєстрована у відповідності до положень законодавства Швейцарії (реєстраційний номер код СНЕ-343.734.543) за адресою: Rue Robert-Ceard 6, 1294,Geneve, Switzerland (додаток №175).

Однак, позивачем, відповідачем направлялись заяви по суті з доказами на адресу: просп. Науки, 9 (4 поверх), м. Харків, 61166. Із документів можна пересвідчитись, що сторони направляють документи як на уповноважену особу компанії OLEOS SWISS S.A. ОСОБА_1, що нібито на підставі довіреності виступав підписантом договорів від імені Oleos Swiss S.A.

Проте, наявність у особи довіреності на укладення договорів не свідчить на наявність у пана ОСОБА_1 прав представляти Компанію у судових та правоохоронних органах. Тим більше, що жодний документ, що підтверджував би повноваження ОСОБА_1, жодною зі сторін суду не надавався.

Однак, компанія OLEOS SWISS S.A. жодного разу не була повідомлена за адресою місцезнаходження, поштовими засобами третій особі не направлено жодного процесуального документу, рішення, повістки та суд не звернув увагу на вказані обставини й виніс рішення, що впливає на права третьої особи, що не залучена в якості відповідача, тоді як право власності на олію, що знаходиться у Терміналі, належить компанії OLEOS SWISS S.A., така особа має залучатись у якості відповідача, чого судом зроблено не було, як не встановлено перехід права власності на Товар на підставі Контракту від 03.12.2020 №SF0031220.01.

23.04.2021 за Контрактом №SF0230421.01 від 23.04.2021, специфікаціями та додатковими угодами між ТОВ «Агрофірма Україна» та OLEOS SWISS S.A. до останнього перейшло право власності на близько 3 500 тонн олії соняшникової нерафінованої, з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 років, такої якості: кислотне число до 4 мг КОН / г, кольорове число не більше 25 мг йоду, масова частка нежирових домішок не більше 0,1%, температура при приманні не вище 30 градусів за Цельсієм, зміст мінеральних масел не більше 50 мг/кг.

На підтвердження вказаного ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина» видано FCR Банку (сертифікат, що підтверджує права Банку на майно), а також OLEOS SWISS S.A. надано розпорядження, за якими розпоряджатись вказаною олією OLEOS SWISS S.A. може тільки зі згоди Банку (додатки №№ 25, 27, 66, 69, 101, 103, 134, 136, 165, 168).

Скаржник просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2021 у справі № 904/7072/20 скасувати, позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський олійноекстракційний завод" про визнання права власності залишити без задоволення.

07.09.2021 та 27.09.2021 скаржником надані додаткові пояснення, у яких зазначені обставини, відмінні від тих, про які вказано в апеляційній скарзі. Оскільки зміна апеляційної скарги можлива тільки протягом строку на апеляційне оскарження (ч. 1 ст. 266 ГПК Уукраїни), а вказані зміни подані після спливу такого строку, судом ці пояснення взяті до відома, їм надана відповідна оцінка, але як зміна апеляційної скарги вони не можуть бути прийняті.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У часі апеляційного провадження скаржником подані клопотання про:

- долучення до справи постанови у справі №916/2508/21, рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 11.06.2021, яким задоволено позовні вимоги до третьої особи-2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу на підставі договору кредитної лінії, на переконання скаржника, вказане рішення є доказом у цій справі;

- долучення доказів - виписки з рахунку третьої особи-2 за період з 23.02.2021 по 22.10.2021, Інформаційної анкети для цілей торгового фінансування від 07.10.2020;

- долучення доказів - Витягу з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно промислових потужностей позивача;

- витребування доказів: договорів комісії та актів приймання-передачі, не наданих на запит адвоката;

- долучення до справи накладних;

- долучення доказів: відповіді Головного слідчого управління Національної поліції України від 22.10.2021 №35473/24/1/2-2021 з додатками;

- відкладення розгляду справи,

- зупинення розгляду справи,

- призначення у справі експертизи.

Судова колегія зазначає, що:

- оскаржуваним рішенням питання про права та обов`язки скаржника у справі не вирішувалось, сторони спору не є учасниками правовідносин із скаржником, а тому обставини, що відтворені у всіх документах, які просить скаржник залучити або витребувати, не входять до предмета доказування у справі.

- ці документи виникли після постановлення оскаржуваного рішення, вони не могли бути враховані місцевим господарським судом при розгляді справи;

Інформаційна анкета для цілей торгового фінансування може бути використана в контексті встановлення обставин представництва ОСОБА_1 як особи, що з 2013 року перебуває з третьою особою-2 у трудових правовідносинах, про що прямо вказано у даній анкеті.

Витяг з Державного Реєстру речових прав наявний у матеріалах справи. Відповідь слідчого, лист начальника Управління національної поліції (т.7 а.с.104) не є процесуальною дією у кримінальному процесі, на час постановлення судового рішення ці документи не існували. Клопотання про зупинення розгляду справи заявлено стосовно рішення, яке не було прийнято на час розгляду справи місцевим господарським судом. Клопотанням про призначення експертизи запропоновано досліджувати індивідуальні властивості предмета позову, про що не вказано ані у позові, ані у самому судовому рішенні, і що не було предметом судового розгляду взагалі.

Надалі, стосовно заперечення скаржника проти представництва третої особи ОСОБА_1 та щодо адреси колегія суддів зазначає, що:

- сам скаржник, подаючи апеляційну скаргу, надає докази направлення її копії третій особі-2 на адресу в м. Харкові (т. 6 а.с.32);

- судом встановлено, що такою є адреса третьої особи-2 на території України - м. Харків, проспект Науки, 9 (4 поверх);

- скаржником визнається ця адреса і використовується для листування (т. 5 а.с.104);

- сама третя особа-2 зазначає цю адресу як дійсну у своїх документах і у апеляційній скарзі, поданій нею;

- у договорі кредитної лінії і договорі застави цю фізичну особу встановлено як уповноважену і договори підписані в м. Харкові, про що в них зазначено (т.5 а.с.38);

- з Інформаційної анкети вбачається, що ОСОБА_1 пебуває у трудових відносинах з третьою особою-2. Тому повідомлення за цією адресою цієї ж фізичної особи здійснено судом належним чином, проти чого третя особа-2 не заперечує, що охоплюється поняттям самопредставництва у розумінні ст. 56 ЦК України.

Направляючи копію апеляційної скарги третій особі-2 в особі ОСОБА_1 та за встановленою судом юридичною адресою, скаржник тим самим вчинив процесуальну дію щодо визнання цієї обставини. Відмова від визнання обставин можлива лише у процесуальному порядку, передбаченому ч. 2 ст. 75 ГПК України, чого у цій справі не заявлено.

У будь-якому випадку сама третя особа-2 не заявляє про порушення свого права бути повідомленою належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Ріетуму Банка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2021 у справі № 904/7072/20; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 29.09.2021 о 14:30 год.

У судовому засіданні 29.09.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги на 25.10.2021 о 09:00 год., про що учасників апеляційного провадження повідомлено ухвалою.

У судовому засіданні представники скаржника та позивача надали пояснення у справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства; представники відповідача та третіх осіб-1,2 у судове засідання не з`явились.

25.10.2021 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників скаржника та позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Ріетуму Банка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2021 у справі №904/7072/20 слід закрити з таких підстав.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Місцевим господарським судом встановлено, що 19.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Знаменівський олійноекстракційний завод" (далі-позивач/продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" (далі-відповідач/покупець) укладений Договір купівлі-продажу товару на умовах товарного кредиту №19 (далі-Договір).

За змістом пунктів 4.1., 4.2. Договору продавець зобов`язується передати покупцю Товар протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання даного Договору. Товар передається продавцем та приймається покупцем на складі продавця, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський р., с. Знаменівка, вулиця Польова, будинок 1В. Відвантаження та транспортування Товару здійснюється на умовах самовивозу автомобільним транспортом покупця/або перевізника, залученого покупцем.

Згідно з пунктом 5.2. вищезазначеного Договору оплата Товару здійснюється протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту приймання Товару покупцем. При цьому згідно пункту 4.3. Договору моментом приймання Товару покупцем від продавця вважається дата підписання видаткової накладної на відпуск Товару (кожної окремої партії Товару).

Пунктом 5.3. Договору встановлено, що оплата проданого Товару здійснюється в національній валюті України - гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, реквізити якого вказані в Договорі та/або в рахунку на оплату, який надається продавцем покупцю до видаткової накладної на відпуск Товару (кожної окремої партії Товару).

Моментом оплати Товару вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, надходить на розрахунковий рахунок продавця (пункт 5.4. Договору).

Пунктом 5.5. Договору встановлено, що Товар вважається повністю оплаченим з дня надходження всієї суми коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Пунктом 9.1. Договору встановлено, що даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до його повного виконання.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов вищевказаного Договору у період з 20.10.2020 по 10.11.2020 здійснив поставку та передачу Товару відповідачу - ТОВ "АПК Енергія" у загальній кількості 4920,00 тонн на загальну суму 119 996 831, 69грн., що підтверджується видатковими накладними: №2010001 від 20.10.2020, №2010002 від 20.10.2020, №2010003 від 20.10.2020, №2010004 від 20.10.2020, №2010005 від 20.10.2020, №2010006 від 20.10.2020, №2010007 від 20.10.2020, №2010008 від 20.10.2020, №2010009 від 20.10.2020, №2010010 від 20.10.2020, №2010011 від 20.10.2020, №2110001 від 21.10.2020, №2110002 від 21.10.2020, №2110003 від 21.10.2020, №2110004 від 21.10.2020, №2110005 від 21.10.2020, №2110006 від 21.10.2020, №2110007 від 21.10.2020, №2110008 від 21.10.2020, №2110009 від 21.10.2020, №2110010 від 21.10.2020, №2110011 від 21.10.2020, №2210001 від 22.10.2020, №2210002 від 22.10.2020, №2210003 від 22.10.2020, №2210004 від 22.10.2020, №2210005 від 22.10.2020, №2210006 від 22.10.2020, №2210007 від 22.10.2020, №2210008 від 22.10.2020, №2210009 від 22.10.2020, №2210010 від 22.10.2020, №2210011 від 22.10.2020, №2310001 від 23.10.2020, №2310002 від 23.10.2020, №2310003 від 23.10.2020, №2310004 від 23.10.2020, №2310005 від 23.10.2020, №2310006 від 23.10.2020, №2310007 від 23.10.2020, №2310008 від 23.10.2020, №2310009 від 23.10.2020, №2310010 від 23.10.2020, №2610001 від 26.10.2020, №2610002 від 26.10.2020, №2610003 від 26.10.2020, №2610004 від 26.10.2020, №2610005 від 26.10.2020, №2610006 від 26.10.2020, №2610007 від 26.10.2020, №2610008 від 26.10.2020, №2610009 від 26.10.2020, №2710001 від 27.10.2020, №2710002 від 27.10.2020, №2710003 від 27.10.2020, №2710004 від 27.10.2020, №2710005 від 27.10.2020, №2710006 від 27.10.2020, №2710007 від 27.10.2020, №2710008 від 27.10.2020, №2710009 від 27.10.2020, №2710010 від 27.10.2020, №2710011 від 27.10.2020, №2810001 від 28.10.2020, №2810002 від 28.10.2020, №2810003 від 28.10.2020, №2810004 від 28.10.2020, №2810005 від 28.10.2020, №2810006 від 28.10.2020, №2810007 від 28.10.2020, №2810008 від 28.10.2020, №2810009 від 28.10.2020, №2910001 від 29.10.2020, №2910002 від 29.10.2020, №2910003 від 29.10.2020, №2910004 від 29.10.2020, №2910005 від 29.10.2020, №2910006 від 29.10.2020, №2910007 від 29.10.2020, №3010001 від 30.10.2020, №3010002 від 30.10.2020, №3010003 від 30.10.2020, №3010004 від 30.10.2020, №3010005 від 30.10.2020, №3010006 від 30.10.2020, №0211001 від 02.11.2020, №0211002 від 02.11.2020, №0211003 від 02.11.2020, №0211004 від 02.11.2020, №0211005 від 02.11.2020, №0211006 від 02.11.2020, №0211007 від 02.11.2020, №0211008 від 02.11.2020, №0211009 від 02.11.2020, №0311001 від 03.11.2020, №0311002 від 03.11.2020, №0311003 від 03.11.2020, №0311004 від 03.11.2020, №0311005 від 03.11.2020, №0311006 від 03.11.2020, №0311007 від 03.11.2020, №0411001 від 04.11.2020, №0411002 від 04.11.2020, №0411003 від 04.11.2020, №0411004 від 04.11.2020, №0411005 від 04.11.2020, №0411006 від 04.11.2020, №0411007 від 04.11.2020, №0411008 від 04.11.2020, №0411009 від 04.11.2020, №0511001 від 05.11.2020, №0511002 від 05.11.2020, №0511003 від 05.11.2020, №0511004 від 05.11.2020, №0511005 від 05.11.2020, №0511006 від 05.11.2020, №0511007 від 05.11.2020, №0511008 від 05.11.2020, №0511009 від 05.11.2020, №0511010 від 05.11.2020, №0511011 від 05.11.2020, №0611001 від 06.11.2020, №0611002 від 06.11.2020, №0611003 від 06.11.2020, №0611004 від 06.11.2020, №0611005 від 06.11.2020, №0611006 від 06.11.2020, №0611007 від 06.11.2020, №0611008 від 06.11.2020, №0611009 від 06.11.2020, №0611010 від 06.11.2020, №0911001 від 09.11.2020, №0911002 від 09.11.2020, №0911003 від 09.11.2020, №0911004 від 09.11.2020, №0911005 від 09.11.2020, №0911006 від 09.11.2020, №0911007 від 09.11.2020, №0911008 від 09.11.2020, №0911009 від 09.11.2020, №0911010 від 09.11.2020, №0911011 від 09.11.2020, №1011001 від 10.11.2020, №1011002 від 10.11.2020, №1011003 від 10.11.2020, №1011004 від 10.11.2020, №1011005 від 10.11.2020, №1011006 від 10.11.2020, №1011007 від 10.11.2020, №1011008 від 10.11.2020, №1011009 від 10.11.2020, №1011010 від 10.11.2020.

Вищевказані видаткові накладні підписані та скріплені печаткою підприємства покупця (відповідач у справі) без будь-яких зауважень і заперечень.

Суд дослідив надані позивачем видаткові накладні, виписані в період з 20.10.2020 по 10.11.2020, та встановив їх відповідність вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а також відсутність у них будь-яких істотних недоліків.

Отже, судом встановлено факт поставки позивачем товару за Договором вартістю 119 996831,69 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, виписаними за період з 20.10.2020 по 10.11.2020, та факт прийняття товару відповідачем, про що свідчать підписи представника відповідача та відтиски штампу (печатки) відповідача у вказаних видаткових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що до видаткових накладних продавець надав покупцю для оплати Товару рахунки №РФ2010-1 від 20.10.2020 року, №РФ2010-2 від 20.10.2020 року, №РФ2010-3 від 20.10.2020 року, №РФ2010-4 від 20.10.2020 року, №РФ2010-5 від 20.10.2020 року, №РФ2010-6 від 20.10.2020 року, №РФ2010-7 від 20.10.2020 року, №РФ2010-8 від 20.10.2020 року, №РФ2010-9 від 20.10.2020 року, №РФ2010-10 від 20.10.2020 року, №РФ2010-11 від 20.10.2020 року, №РФ2110-1 від 21.10.2020 року, №РФ2110-2 від 21.10.2020 року, №РФ2110-3 від 21.10.2020 року, №РФ2110-4 від 21.10.2020 року, №РФ2110-5 від 21.10.2020 року, №РФ2110-6 від 21.10.2020 року, №РФ2110-7 від 21.10.2020 року, №РФ2110-8 від 21.10.2020 року, №РФ2110-9 від 21.10.2020 року, №РФ2110-10 від 21.10.2020 року, №РФ2110-11 від 21.10.2020 року, №РФ2210-1 від 22.10.2020 року, №РФ2210-2 від 22.10.2020 року, №РФ2210-3 від 22.10.2020 року, №РФ2210-4 від 22.10.2020 року, №РФ2210-5 від 22.10.2020 року, №РФ2210-6 від 22.10.2020 року, №РФ2210-7 від 22.10.2020 року, №РФ2210-8 від 22.10.2020 року, №РФ2210-9 від 22.10.2020 року, №РФ2210-10 від 22.10.2020 року, №РФ2210-11 від 22.10.2020 року, №РФ2310-1 від 23.10.2020 року, №РФ2310-2 від 23.10.2020 року, №РФ2310-3 від 23.10.2020 року, №РФ2310-4 від 23.10.2020 року, №РФ2310-5 від 23.10.2020 року, №РФ2310-6 від 23.10.2020 року, №РФ2310-7 від 23.10.2020 року, №РФ2310-8 від 23.10.2020 року, №РФ2310-9 від 23.10.2020 року, №РФ2310-10 від 23.10.2020 року, №РФ2610-1 від 26.10.2020 року, №РФ2610-2 від 26.10.2020 року, №РФ2610-3 від 26.10.2020 року, №РФ2610-4 від 26.10.2020 року, №РФ2610-5 від 26.10.2020 року, №РФ2610-6 від 26.10.2020 року, №РФ2610-7 від 26.10.2020 року, №РФ2610-8 від 26.10.2020 року, №РФ2610-9 від 26.10.2020 року, №РФ2710-1 від 27.10.2020 року, №РФ2710-2 від 27.10.2020 року, №РФ2710-3 від 27.10.2020 року, №РФ2710-4 від 27.10.2020 року, №РФ2710-5 від 27.10.2020 року, №РФ2710-6 від 27.10.2020 року, №РФ2710-7 від 27.10.2020 року, №РФ2710-8 від 27.10.2020 року, №РФ2710-9 від 27.10.2020 року, №РФ2710-10 від 27.10.2020 року, №РФ2710-11 від 27.10.2020 року, №РФ2810-1 від 28.10.2020 року, №РФ2810-2 від 28.10.2020 року, №РФ2810-3 від 28.10.2020 року, №РФ2810-4 від 28.10.2020 року, №РФ2810-5 від 28.10.2020 року, №РФ2810-6 від 28.10.2020 року, №РФ2810-7 від 28.10.2020 року, №РФ2810-8 від 28.10.2020 року, №РФ2810-9 від 28.10.2020 року, №РФ2910-1 від 29.10.2020 року, №РФ2910-2 від 29.10.2020 року, №РФ2910-3 від 29.10.2020 року, №РФ2910-4 від 29.10.2020 року, №РФ2910-5 від 29.10.2020 року, №РФ2910-6 від 29.10.2020 року, №РФ2910-7 від 29.10.2020 року, №РФ3010-1 від 30.10.2020 року, №РФ3010-2 від 30.10.2020 року, №РФ3010-3 від 30.10.2020 року, №РФ3010-4 від 30.10.2020 року, №РФ3010-5 від 30.10.2020 року, №РФ3010-6 від 30.10.2020 року, №РФ0211-1 від 02.11.2020 року, №РФ0211-2 від 02.11.2020 року, №РФ0211-3 від 02.11.2020 року, №РФ0211-4 від 02.11.2020 року, №РФ0211-5 від 02.11.2020 року, №РФ0211-6 від 02.11.2020 року, №РФ0211-7 від 02.11.2020 року, №РФ0211-8 від 02.11.2020 року, №РФ0211-9 від 02.11.2020 року, №РФ0311-1 від 03.11.2020 року, №РФ0311-2 від 03.11.2020 року, №РФ0311-3 від 03.11.2020 року, №РФ0311-4 від 03.11.2020 року, №РФ0311-5 від 03.11.2020 року, №РФ0311-6 від 03.11.2020 року, №РФ0311-7 від 03.11.2020 року, №РФ0411-1 від 04.11.2020 року, №РФ0411-2 від 04.11.2020 року, №РФ0411-3 від 04.11.2020 року, №РФ0411-4 від 04.11.2020 року, №РФ0411-5 від 04.11.2020 року, №РФ0411-6 від 04.11.2020 року, №РФ0411-7 від 04.11.2020 року, №РФ0411-8 від 04.11.2020 року, №РФ0411-9 від 04.11.2020 року, №РФ0511-1 від 05.11.2020 року, №РФ0511-2 від 05.11.2020 року, №РФ0511-3 від 05.11.2020 року, №РФ0511-4 від 05.11.2020 року, №РФ0511-5 від 05.11.2020 року, №РФ0511-6 від 05.11.2020 року, №РФ0511-7 від 05.11.2020 року, №РФ0511-8 від 05.11.2020 року, №РФ0511-9 від 05.11.2020 року, №РФ0511-10 від 05.11.2020 року, №РФ0511-11 від 05.11.2020 року, №РФ0611-1 від 06.11.2020 року, №РФ0611-2 від 06.11.2020 року, №РФ0611-3 від 06.11.2020 року, №РФ0611-4 від 06.11.2020 року, №РФ0611-5 від 06.11.2020 року, №РФ0611-6 від 06.11.2020 року, №РФ0611-7 від 06.11.2020 року, №РФ0611-8 від 06.11.2020 року, №РФ0611-9 від 06.11.2020 року, №РФ0611-10 від 06.11.2020 року, №РФ0911-1 від 09.11.2020 року, №РФ0911-2 від 09.11.2020 року, №РФ0911-3 від 09.11.2020 року, №РФ0911-4 від 09.11.2020 року, №РФ0911-5 від 09.11.2020 року, №РФ0911-6 від 09.11.2020 року, №РФ0911-7 від 09.11.2020 року, №РФ0911-8 від 09.11.2020 року, №РФ0911-9 від 09.11.2020 року, №РФ0911-10 від 09.11.2020 року, №РФ0911-11 від 09.11.2020 року, №РФ1011-1 від 10.11.2020 року, №РФ1011-2 від 10.11.2020 року, №РФ1011-3 від 10.11.2020 року, №РФ1011-4 від 10.11.2020 року, №РФ1011-5 від 10.11.2020 року, №РФ1011-6 від 10.11.2020 року, №РФ1011-7 від 10.11.2020 року, №РФ1011-8 від 10.11.2020 року, №РФ1011-9 від 10.11.2020 року, №РФ1011-10 від 10.11.2020 року на загальну суму 119 996831,69 грн. (том-1, акр.с. 30-250, том 2, арк.с. 1-83).

Отже, позивач свої зобов`язання за умовами Договору купівлі-продажу товару на умовах товарного кредиту №19 від 19.10.2020 виконав у повному обсязі.

У свою чергу, відповідач в порушення умов Договору купівлі-продажу товару на умовах товарного кредиту №19 від 19.10.2020 в установлені строки оплату за отриманий Товар не здійснив.

Враховуючи умови пункту 5.2 укладеного сторонами Договору, виходячи з факту підписання сторонами вищезазначених видаткових накладних (остання підписана - 10.11.2020), остаточні розрахунки з ТОВ "Знаменівський олійноекстракційний завод" мали бути здійснені покупцем протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту приймання Товару (згідно пункту 5.2. Договору), тобто до 20.11.2020 включно.

Отже, строк настання прострочення виконання зобов`язання ТОВ "АПК Енергія" щодо оплати Товару є таким, що настав 21.11.2020.

Всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором, відповідач вчасно не оплатив вартість поставленого товару на загальну суму 119 996 831, 69 грн.

23.11.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. №2311/1 від 23.11.2020 з вимогою протягом 2 (двох) календарних днів від дня пред`явлення цієї претензії перерахувати кошти за проданий Товар в розмірі 119 996 831, 69 грн. Дану претензію відповідач отримав нарочним 23.11.2020, що підтверджується здійсненою директором підприємства відміткою про отримання (том 2, арк.с. 84-88).

Однак, у термін, вказаний у претензії, відповідач вимоги позивача не виконав та заборгованість не оплатив.

04.12.2020 відповідач - ТОВ "АПК Енергія" в особі керівника Данильченка С.В. шляхом особистого вручення надано лист №04/2020 від 04.12.2020, в якому зазначено, що підприємство потрапило у скрутне фінансове становище та на даний момент не має достатньо коштів для погашення заборгованості. У вимозі повернути Товар в рахунок погашення заборгованості відмовило, наголосивши, що з моменту його передання та підписання вищевказаних видаткових накладних, 4920,00 тонн олії соняшникової нерафінованої, з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 років, належить ТОВ "АПК Енергія". Крім того, вказало, що станом на поточний момент цей Товар розміщений на портовому терміналі ТОВ МП "Термінал-Укрхарчосбутсировина" (м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 63) за адресою: Миколаївська обл., Жовтневий р-н, с. Галицинове, вул. Набережна, 27 та готується до експорту в квоті OLEOS SWISS S.A. (RueRobert-Ceard 6, 1204, Genиve, Switzerland), яке розташоване за адресою: м. Харків, просп. Науки, 9 (4 поверх), відповідно до укладеного з ним Контракту №SFO031220.01 від 03.12.2020 (том 2, арк.с. 94).

У подальшому з метою з`ясування інформації, наданої ТОВ "АПК Енергія", 07.12.2020 позивач звернувся до OLEOS SWISS S.A. із листом-запитом №0712/1 від 07.12.2020 з проханням протягом 2 (двох) календарних днів з моменту пред`явлення цього листа надати інформацію з належним чином завіреними копіями підтверджуючих документів щодо укладення між ТОВ "АПК Енергія" та OLEOS SWISS S.A. контракту №SFO031220.01 від 03.12.2020; здійснення у період: з 20.10.2020 по поточний момент ТОВ "АПК Енергія" поставки олії соняшникової нерафінованої, з насіння соняшнику врожаю 2019 - 2020 року, у загальній кількості 4920,00 тонн/або у будь-якій іншій кількості на користь OLEOS SWISS S.A.; здійснення OLEOS SWISS S.A. оплати на адресу ТОВ "АПК Енергія" за поставку такого Товару; повідомити місцезнаходження Товару на поточний момент та про стан готовності його до експорту (том 2, арк.с. 95-96).

09.12.2020 представником позивача отримано від OLEOS SWISS S.A. (третя особа-2) лист-відповідь б/н від 08.12.2020, за змістом якого третя особа-2 повідомила, що дійсно співпрацює з ТОВ "АПК Енергія" на підставі Контракту №SFO031220.01 від 03.12.2020, але у наданні інформації та її документальному підтвердженні ТОВ "Знаменівський олійноекстракційний завод" відмовило з підстав того, що запитувач не є учасником такої господарської операції, запитувана позивачем інформація відноситься до конфіденційної інформації OLEOS SWISS S.A.

6. Доводи, за якими апеляційний суд дійшов висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Відповідно до пунктів 4.9. - 4.11. Договору, укладеного між сторонами (позивачем та відповідачем), право власності на Товар переходить від продавця до покупця в момент повної оплати вартості Товару. При цьому після одержання Товару покупець самостійно несе повну відповідальність за схоронність Товару. Ризик випадкового знищення, пошкодження та втрати Товару несе покупець.

До моменту оплати вартості Товару у повному обсязі покупець зобов`язаний не передавати Товар в користування, у власність, та/або у заставу третім особам. Покупець не має права будь-яким чином обтяжувати Товар, продавати Товар та будь-яким іншим способом відчужувати Товар, без письмової згоди продавця.

Сторони домовились, що протягом 2 (двох) календарних днів з моменту повної оплати вартості Товару продавець та покупець підписують акт приймання-передачі товару у власність. Підписаний обома сторонами акт приймання-передачі товару у власність є належним підтвердженням права власності покупця на Товар.

Отже, умовами договору встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до моменту повної оплати вартості Товару.

Судом встановлено, що позивач та відповідач акт приймання-передачі Товару у власність покупця на виконання вимог п. 4.11. Договору купівлі-продажу товару на умовах товарного кредиту №19 від 19.10.2020 не підписували. Тобто, відповідно до умов укладеного сторонами Договору олія соняшникова нерафінована з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 року у загальній кількості 4920,00 тонн є власністю позивача - ТОВ "Знаменівський олійноекстракційний завод".

Судом також досліджено обставини виготовлення спірної олії.

Так, згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (том-1, арк.с.17-18) основним видом діяльності позивача є виробництво олії та тваринних жирів.

Позивачу на праві приватної власності належить комплекс з екстракції маслинної сировини, зерноочистки та сушки за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Знаменівка, вулиця Польова, будинок 1В. Також, позивач має дозвіл на виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; виробництво олії та тваринних жирів; шрот соняшниковий, макуха соняшникова. У період квітень-жовтень 2020 року ТОВ "Знаменівський олійноекстракційний завод" придбало насіння соняшнику в загальній кількості 15800, 994 тонн, з якої виготовило 6423 тонн олії соняшникової нерафінованої, з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 року, з якої 4 920,00 тонн було передано ТОВ "АПК Енергія" за умовами Договору купівлі-продажу товару на умовах товарного кредиту №19 від 10.2020 року.

Вищевказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, а саме видатковими накладними та договорами купівлі - продажу, які недійсними не визнані.

Банк в апеляційній скарзі посилається на те, що учасники провадження по суті використали злочинну, протиправну схему заволодіння чужою власністю, що обмежує правомочності Банку як заставодержателя і порушує його безумовне право перешкоджати будь-яким особам розпоряджатись заставним майном без його згоди, що грунтується на Договорі комерційної застави №032/2020 від 15.02.2021. Об`єкт обтяження - спірна олія. Обтяження зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 04.06.2021 за № 28951586.

Наразі ж рішення у справі, що оскаржується, прийнято судом 02.02.2021, а договір між сторонами укладено 19.10.2020, тобто і правовідносини між сторонами спору, і судове рішення у справі постановлено до укладення договору комерційної застави, за яким скаржник набув право заставодержателя.

Отже, у часі обставин, які судом розглядались, встановлені ним події, скаржника не стосувались, питання про права і обов`язки скаржника не вирішувалось, що свідчить про необхідність закриття апеляційного провадження згідно з п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Так, приписами ст. 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" ("Bellet v. France", заява N 13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права". Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

За приписами частини 1 статті 254 ГПК України правом апеляційного оскарження наділені учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, особи, які не брали участі у справі, також мають право подавати апеляційні скарги на таке рішення суду, нарівні з іншими учасниками відповідної справи. При цьому обов`язковою умовою для наявності такого права є вирішення судом у справі питання про їх права, інтереси та (або) обов`язки. У такому разі особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї такого права, обґрунтувавши наявність трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) права, (2) інтереси та (3) обов`язки. У свою чергу суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з цієї справи таку особу наділено новими правами або покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому, або ж це рішення матиме вплив на інтереси скаржника тощо.

Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватись прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братись до уваги.

Отже, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку ст.ст. 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки. Вона повинна не просто зазначити про це у апеляційній скарзі, а довести, що у мотивувальній або резолютивній частині оскаржуваного нею рішення містяться висновки суду про її правомочності. Цього скаржником зроблено не було.

Оскарження судового рішення ніяким чином не відновлює гарантовані йому третьою особою права скаржника. Та він і сам уже має рішення про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії. Крім того, законодавством встановлено відповідальність за незбереження предмета застави.

Обгрунтовуючи порушення інтересів Банку, про що йдеться у п.п.21.1-21.16 апеляційної скарги, скаржник зазначає про певні неправильно встановлені місцевим господарським судом обставини справи стосовно предмета спору, зокрема, що він вибув від позивача тільки у квітні 2021 року, неможливість встановити предмет договору, обрання позивачем у спорі невірного способу захисту, неповідомлення третьої особи-2 про час і місце судового розгляду належним чином, про право власності третьої особи-2 на спірне майно, водночас, найголовніше залишилось поза увагою скаржника, а саме він не зазначає ані мотивувальну, ані резолютивну частину оскаржуваного ним рішення, яка безпосередньо стосується його, Банку. Чи принаймні в якій міститься якесь судження про його права, як того вимагає і законодаство, і усталена судова практика.

Між тим, його права грунтуються на Договорі кредитної лінії і Договорі комерційної застави , які укладені лише 15.02.2021, які у часі правовідносин між сторонами не існували. Предмет застави гарантований саме третьою особою -2 як заставодавцем у договорі комерційної застави виключно станом на 15.02.2021.

Доказів же того, що укладений між сторонами у цій справі договір поставки (купівлі-продажу) спрямований на відчуження предмета застави, не надано і не може бути надано, оскільки не існувало ще самого договору застави.

Стверджуючи про фіктивність господарської операції між сторонами, про невибуття спірної олії з відання позивача, Банком не спростовано презумпцію дійсності правочину, закріплену в законодавстві або не наведено доводи щодо нікчемності цього правочину, що унеможливлює висновок про обгрунтованість твердження щодо порушення прав скаржника.

Адже дійсно, сторони цього правочину не були стороною кредитних правовідносин з Банком чи третью особою, чи разом з ними, тим більше, вони не могли знати, що у майбутньому Банк прокредитує третю особу-2, бо за обставинами справи, третя особа-2 навіть не повідомила суд про обставини акумулювання нею олійних запасів, посилаючись на комерційну таємницю (конфіденційну інформацію) за контрактом від 03.12.2020 (т.2 а.с.97). Тому дорікати позивачеві і відповідачеві за обставини ухилення у майбутньому третьою особою-2 від виконання своїх обов`язків за кредитним договором чи гарантій за договором комерційної застави - правові підстави відсутні.

З цієї самої причини не може братись до уваги посилання скаржника у судовому засіданні на наявність Угоди про моніторинг запасів від 18.01.2019. По-перше, в апеляційній скарзі і це посилання, і сама ця Угода відсутня і не додана до апеляційної скарги. І з її змісту вбачається, що її учасниками є тільки третя особа-2, скаржник і Інспектор з кредитування, а не сторони у справі, щодо виіршення спору між якими постановлено оскаржуване рішення. Так само, не надані докази про те, що сторони були обізнані про намір Банку здійснити кредитування і саме з цією метою було здійснено накопичення запасів олії. Тому відсутні правові підстави вважати, що правовідносини між сторонами виникли з метою перешкодити вчасно розрахуватись за кредитної лінією у майбутньому третьою особою-2 перед Банком, або ще гірше - сприяти цій третій особі-2 відчуджувати у майбутньому заставне майно. Згідно з п. 6 цієї Угоди всі відмінності та спори вирішуються у судовому порядку відповідно до Швейцарського Регламенту Міжнародного Арбітражу Швейцарського Арбітражного Інституту, яким спір не вирішувався і яким не встановлено, що учасники цієї справи мають якесь відношення до правовідносин учасників Угоди про моніторинг запасів.

Усі події, деталізовані Банком, у апеляційній скарзі, - виникли після укладення договору і після прийняття оспорюваного рішення, суду вони не були відомі, і не могли бути відомі, оскільки просто не існували, а тому, відповідно, вони і не були враховані при прийнятті оспорюваного рішення.

7. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Правовідносини у справі, що встановлені місцевим господарським судом, виникли й існували до набуття скаржником прав заставодержателя за Договором комерційної застави від 15.02.2021, отже, питання про права скаржника не вирішувались і не могли бути вирішені оскаржуваним рішенням.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуваним рішенням права скаржника як заставодержателя не порушено.

Керуючись ст.ст. 232-235, 264 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Ріетуму Банка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2021 у справі №904/7072/20 закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст ухвали складено 27.10.2021

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков