ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2021 р. Справа№ 910/6666/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021

у справі №910/6666/21 (суддя Паламар П.І.)

за позовом заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах Державної екологічної інспекції Карпатського округу, Долинської міської ради

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про відшкодування шкоди, ціна позову 65 395,00 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури (далі, прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом (із урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог №15-878вих-21 від 25.05.2021) в інтересах Державної екологічної інспекції Карпатського округу (далі, позивач-1 або Інспекція), Долинської міської ради (далі, позивач-2 або Рада) до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі, відповідач або Товариство) про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у розмірі 65 395,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що 14.05.2020 на правій стороні автомобільної дороги Яворів-Діброва сталася розгерметизація газопроводу діаметром 530 мм «Північна Долина», в результаті чого стався викид суміші вуглеводнів на рельєф місцевості та у струмок «Яр» між селами Яворів та Сулуків Долинської міської об`єднаної територіальної громади, що призвело до забруднення земельних ділянок №1 площею 1470 кв.м., №2 - 65 кв.м., №3 - 2496 кв.м., унаслідок чого заподіяно збитки навколишньому природному середовищу в розмірі 65 395,00 грн, розраховані на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №171 від 27 жовтня 1997 року.

Посилаючись на те, що заподіяну шкоду відповідач не відшкодував, прокурор просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача шляхом перерахування коштів на рахунок фонду охорони навколишнього природного середовища Долинської міської ради на підставі статті 52 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 35, 44, 45 Закону України «Про охорону земель» 65 395,00 грн шкоди з розрахунку шкоди за земельну ділянку №1 - 7 673,40 грн, за земельну ділянку №2 - 339,30 грн та за земельну ділянку №3 - 57 383,04 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/6666/21 провадження у справі в частині вимог про відшкодування 2 109,48 грн шкоди закрито.

Позов заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в іншій частині задоволено.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь Долинської міської ради в рахунок Фонду охорони навколишнього природного середовища Долинської міської ради р/р UA0009610, отримувач ГУК в Івано-Франківській області/м. Долина/24062100, код 37964129, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) 63 286, 26 грн шкоди.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь Івано-Франківської обласної прокуратури 2270 грн витрат по оплаті судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції встановив, що оскільки частину заявленого штрафу відповідачем сплачено після звернення позивача в суд з указаним позовом, предмет спору в цій частині між сторонами відсутній, а провадження у справі в частині вимог про стягнення 2 109,48 грн штрафу відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України підлягає закриттю.

Водночас, суд встановив, що з відповідача відповідно до вимог статті 44 Закону України «Про охорону земель», статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підлягає стягненню шкода у розмірі 63 286,26 грн (65 395,74 грн - 2 109,48 грн).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 11.08.2021 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/6666/21 про стягнення шкоди в сумі 63 286,26 грн та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте за неправильного застосування норм матеріального права, а саме Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №262 від 23 травня 2017 року, пункту 4.7.1. наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997 №171 (у редакції наказу Мінприроди 04.04.2007 №149) «Про затвердження Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства» в частині того, що довідку про нормативну грошову оцінку відповідних угідь по адміністративному району (місту обласного підпорядкування) надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, частини 15 статті 4, частини 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України №450 від 26.11.2019 «Про затвердження Уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів», а також із порушенням норм процесуального права, а саме частини 1 статті 76, статей 77 та 236 Господарського процесуального кодексу України.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

14.09.2021 від прокурора через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив суд залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

У відзиві прокурор наголошує на наступному:

- при здійсненні розрахунку розміру шкоди за забруднення земельних ділянок №1 та №2 Інспекцією не застосовувались понижувальні коефіцієнти до нормативної грошової оцінки угідь, так як категорія вказаних земельних ділянок визначена як пасовища та відповідно до пункту 4.7.1 Методики не відноситься до жодної із запропонованих категорій. Інспекцією у розрахунку розміру шкоди від забруднення земельних ділянок №1 та №2 застосовано нормативну грошову оцінку одиниці площі ріллі по Івано-Франківській області, яка становить 2,61 грн за 1 кв.м. З огляду на викладене, твердження ПАТ «Укрнафта», що позивачем неправильно застосовано Методику при здійсненні розрахунку розміру шкоди від забруднення земель нафтопродуктами є неправильним, адже Інспекцією вказану Методику застосовано в редакції внесених змін, згідно з наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №149 від 04.04.2007, чинної на момент виникнення спірних правовідносин;

- необґрунтованим є твердження відповідача про «відсутність в матеріалах справи довідок про нормативну грошову оцінку земельних ділянок №1, №2 та №3», так як лист Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 11-9-0.222-4004/0/2-20 від 20.07.2020 містить інформацію про нормативну грошову оцінку в розумінні пункту 5.6. Методики. Також на підтвердження категорії земель Інспекцією отримано лист від ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 20.05.2021 № 1745, з якого вбачається, що відповідно до карт формування території с. Діброва земельна ділянка №1 відноситься до угіддя - пасовища, земельна ділянка №2 відноситься до пасовищ, земельна ділянка №3 відноситься до чагарників;

- безпідставним є твердження ПАТ «Укрнафта», що до матеріалів справи не долучено доказів, якими б підтверджувалось належність забруднених земельних ділянок до повноважень розпорядження Долинської міської ради. На підставі рішення Долинської міської ради від 26.12.2018 №1493-46/2018 та рішення Долинської міської ради №1-1/2019 від 17.07.2019 «Про підсумки виборів, визнання повноважень і реєстрацію депутатів Долинської міської ради та Долинського міського голови» встановлено, що Солуківська сільська територіальна громада сіл Солуків, Якубів і Діброва Долинського району Івано-Франківської області об`єдналися у Долинську міську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром у місті Долина. Вказані рішення міської ради розміщені на офіційному веб-сайті Долинської міської ради;

- за результатами перевірки у відповідності до вимог частини 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» Інспекцією складено акт №98 від 19.05.2020, яким зафіксовано порушення відповідачем природоохоронного законодавства та з яким ознайомився представник НГВУ «Долинанафтогаз». В акті перевірки Інспекцією правильно вказано код ЄДРПОУ юридичної особи, що перевірялась, ПАТ «Укрнафта», виходячи з того, що НГВУ «Долинанафтогаз» є відокремленим підрозділом ПАТ «Укрнафта»;

- відповідачем не оспорюється факт забруднення земель, що підтверджується платіжним дорученням №1421, згідно якого ПАТ «Укрнафта» частково сплачено завдану шкоду від забруднення земель нафтопродуктами, що свідчить про визнання відповідачем вини у спричиненні шкоди навколишньому природному середовищу.

17.09.2021 від Інспекції через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому остання просить суд залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Узагальнені доводи відзиву Інспекції зводяться до наступного:

- відповідачем не дотримано норм екологічного законодавства про використання та охорону земель, спричинено забруднення земельної ділянки розливом нафтопродуктів на рельєф місцевості, що призвело до заподіяння навколишньому природному середовищу шкоди на суму 65 395,74 грн, яка була встановлена розрахунковим методом згідно Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінприроди України №171 від 27.10.1997, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 за № 285/2725, у редакції наказу Мінприроди України від 04.04.2007 №149;

- безпідставним та необґрунтованим є посилання апелянта на порушення норм матеріального права та статті 58 Конституції України. Враховуючи характер спірних правовідносин та документи, наявні в матеріалах справи, суд обґрунтовано посилається на Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.05.2017 №262, так як зазначеним нормативно-правовим актом визначено процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища, перелоги) та несільськогосподаоські угіддя на землях сільськогосподарського призначення. Встановлення нормативної грошової оцінки забруднених земельних ділянок № 1, 2, 3 входить до предмету доказування в даній справі, так як враховується при здійсненні розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок забруднення земельних ділянок;

- необґрунтованим є твердження відповідача про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що в матеріалах справи немає жодної довідки про нормативно грошову оцінку відповідних угідь, оскільки територіальним органом уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів на території Івано-Франківської області є Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області. Довідкою про нормативно грошову оцінку в розумінні пункту 4.7. Методики є лист Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №11-9-0.222-4004/0/2-20 від 20.07.2020 та уточнювальний лист №11-9-0.10-3006/0/2-21 від 24.05.2021, лист Державного підприємства «Івано-Франківського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою» від 19.05.2021 №409/1-10. При цьому, чинним законодавством не передбачено уніфіковану форму довідки про нормативно грошову оцінку, а зовнішнє її оформлення не впливає на зміст інформації, викладеної в ній. Враховуючи зазначене, в матеріалах справи наявна довідка про нормативно грошову оцінку, а доводи апелянта не відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам у справі;

- Долинська міська ОТГ наділена повноваженнями на отримання відшкодування шкоди, заподіяної забрудненням земельних ділянок № 1, 2, 3, так як територія сіл Яворів, Солуків, Діброва (а також територія між цими селами) входить до складу Долинської міської ОТГ та мають один рахунок, відкритий у Державній казначейській службі України;

- в апеляційній скарзі відповідач посилається на Зауваження до акта перевірки від 19.05.2020 №98, проте зазначене Заперечення під час проведення заходу державного нагляду (контролю) в.о. начальника НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» Мальчиком О.В. не надавалось, на адресу Державної екологічної інспекції не надходило, його наявність відповідачем не підтверджується жодним доказом;

- по факту забруднення 14.05.2020 земель вуглеводневою емульсією внаслідок господарської діяльності НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» на території Долинської ОТГ Івано-Франківської області по трьох земельних ділянках розрахунок зроблено 15.09.2020, проте, враховуючи уточнену інформацію, Інспекцією проведено перерахунок з метою уточнення оспорюваних сум заподіяної шкоди. Таким чином безпідставними є твердження відповідача про те, що первинні розрахунки замінені новими розрахунками, адже в проведеному перерахунку заподіяної шкоди не змінено ні площ забруднених земельних ділянок, ні концентрації забруднюючої речовини чи інших показників, а тільки застосовано понижувальний коефіцієнт до нормативно-грошової оцінки однієї з оспорюваних земельних ділянок на підставі уточненої інформації Держгеокадастру. Державна екологічна інспекція Карпатського округу провела перерахунок завданої шкоди із застосуванням понижувального коефіцієнт до нормативно-грошової оцінки забрудненої ділянки №3 з метою врегулювання спірних питань, викладених відповідачем у відзиві на позов, що жодним чином не порушило права відповідача, а навпаки призвело до зменшення суми збитків, завданих державі забрудненням землі.

Від Долинської міської ради відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» у справі №910/6666/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/6666/21, розгляд апеляційної скарги, враховуючи частину 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі є вимоги про стягнення 65 395,00 грн, а відтак вказана справа відноситься до малозначних в розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву, заперечення на відзив, заяв, клопотань.

З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

НГВУ «Долинанафтогаз» листом від 16.05.2020 повідомило Інспекцію про факт розгерметизації 14.05.2020 газопроводу діаметром 530 мм «Північна Долина» з розливом водоконденсатної суміші на місцевості.

Державною екологічною інспекцією Карпатського округу у період з 18.05.2020 по 19.05.2020 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Долинанафтогаз», за результатами якого складено Акт №98 від 19.05.2020, яким зафіксовано порушення ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Долинанафтогаз» статті 35 Закону України «Про охорону земель», статей 61, 63, 164 Земельного кодексу України, статей 44, 88, 89 Водного кодексу України - розлив суміші вуглеводнів на рельєф місцевості та у струмок «Яр» із газопроводу «Північна долина» між селами Яворів та Солуків Долинської ОТГ.

У ході обстеження проведено відбір проб поверхневих вод струмка розливу, а також вище і нижче місця розливу, обміри місця розливу вуглеводнів та можливого забруднення земельних ресурсів, включаючи береги струмка, про що складено схеми місць ймовірного забруднення земель вуглеводною емульсією, які долучені до Акту №98 (ділянка №1 розміром 13х5 м, ділянка №2 - 45х35 м, ділянка №3 - 624х4 м).

На підставі акту відбору проб від 19.05.2020 №19-05-2020 відділом інструментально-лабораторного контролю Інспекції проведено вимірювання показників складу та властивостей, відібраних на території Долинської ОТГ, нижче головних споруд ЦППН, на місці розливу нафтопродуктів після аварійного прориву трубопроводу НГВУ «Долинанафтогаз», про що складено протокол №19.05.2020 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 28.05.2020.

У пункті 4 вказаного протоколу вказані результати проведених вимірювань.

До акту перевірки додані розрахунки розміру шкоди від забруднення земель нафтопродуктами, здійснені на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінприроди України №171 від 27.10.1997, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 за №285/2725, у редакції наказу Мінприроди України від 04.04.2007 №149, згідно яких за забруднення земельної ділянки №1 завдано шкоди у розмірі 7 673,40 грн, за забруднення земельної ділянки №2 завдано шкоди у розмірі 339,30 грн, за забруднення земельної ділянки №3 завдано шкоди у розмірі 71 660,16 грн.

Інспекція зверталась до НГВУ «Долинанафтогаз» із приписом №174 від 19.05.2020 з вимогою усунути виявлені порушення природоохоронного законодавства.

На виконання вказаного припису відповідачем листом від 27.05.2020 направлено Інспекції Акт розслідування некатегорійної аварії (виробничого інциденту) та повідомлено про усунення в повному обсязі наслідків аварії.

15.09.2020 Інспекцією направлено відповідачу претензію №44/20 про відшкодування шкоди на суму 79 672,86 грн.

Як зазначає прокурор у позовній заяві, відповідач відповіді на претензію не надав, шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, в повному обсязі не відшкодував.

У свою чергу, Інспекцією з жовтня 2020 року (місячного строку розгляду претензії) не було вжито заходів щодо стягнення завданої відповідачем шкоди.

Івано-Франківською обласною прокуратурою скеровано в Інспекцію листи №15-233вих-21 від 05.02.2021 та №15-624вих-21 від 29.03.2021 з приводу вжиття заходів по стягненню з ПАТ «Укрнафтогаз» НГВУ «Долинанафтогаз» нарахованої шкоди.

Інспекцією листами №16-14/596 від 16.02.2021 та №02.5-13/1512 від 13.04.2021 поінформовано прокуратуру про відсутність коштів для сплати судового збору внаслідок недостатнього фінансування.

Одночасно прокуратурою повідомлено листом №15-312вих-21 від 18.02.2021 Долинську міську раду про наявність невідшкодованої шкоди та щодо необхідності вжиття заходів щодо її стягнення.

У відповідь Долинська міська рада листом №4834-21 від 29.03.2021 повідомила прокуратуру, що в міській раді відсутня інформація щодо відшкодування шкоди.

Листом вих.№15-625вих-21 від 29.03.2021 прокурор звернувся до Долинської міської ради із проханням повідомити, чи відшкодувало Товариство завдану шкоду.

У відповідь Долинська міська рада листом від 08.04.2021 №09/05-17/1229 поінформувала обласну прокуратуру про відсутність коштів на сплату судового збору для звернення до суду з приводу стягнення вказаної шкоди з відповідача.

Листами вих. №15-698вих-21 та вих. №15-699вих-21 від 14.04.2021 Івано-Франківська обласна прокуратура у відповідності до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила Інспекцію та Раду про подання позову до суду.

Прокурор зазначає, що порушення інтересів держави в даному випадку полягає у невідшкодуванні відповідачем шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті його господарської та іншої діяльності та, відповідно, ненадходження до місцевого бюджету коштів, що свідчить про необхідність захисту таких інтересів. У даній ситуації наявний як державний, так і суспільний інтерес. Окрім того, має місце невжиття суб`єктами владних повноважень заходів щодо стягнення шкоди у судовому порядку, що є підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом (із урахуванням подальшого зменшення розміру позовних вимог) про стягнення з відповідача 65 395,74 грн.

Після звернення прокурора до суду із позовом у даній справі платіжним дорученням №1421 від 05.05.2021 НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» сплатило на рахунок Долинської ОТГ 2 109,48 грн згідно претензії №44/20 про відшкодування шкоди, у зв`язку з чим суд першої інстанції, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, закрив провадження у справі в частині вимог про стягнення 2 109,48 грн збитків.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача шкоди в сумі 2 109,48 грн не оскаржується, а тому, враховуючи положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін з огляду на наступне.

За змістом статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 73, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Предметом позову в даній справі є вимоги про стягнення з відповідача 65 395,00 грн шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу забрудненням земель нафтопродуктами НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» на території Долинської ОТГ Івано-Франківської області.

Відповідно до вимог статті 45 Закону України «Про нафту і газ» суб`єкти господарської діяльності незалежно від форми власності, що здійснюють користування нафтогазоносними надрами, видобуток, транспортування, зберігання, переробку та реалізацію нафти, газу та продуктів їх переробки, повинні додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, нести відповідальність за його порушення і здійснювати технічні, організаційні заходи, спрямовані на зменшення шкідливого впливу на нього.

Підприємства, установи та організації трубопровідного транспорту відповідно до вимог частини 2 статті 44 Закону України «Про охорону земель» несуть відповідальність за забруднення земель небезпечними речовинами, що транспортуються трубопроводами, та відшкодовують шкоду, завдану власникам земельних ділянок і землекористувачам, у т.ч. орендарям, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (частина 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: протиправна поведінка боржника, збитки, причинний зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина. При цьому, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини.

Наявність усіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не заперечується факт забруднення земель (протиправність діяння, що спричинило шкоду) на правій стороні автодороги Яворів-Діброва внаслідок викиду водоконденсатної емульсії у зв`язку із розгерметизацією газопроводу діаметром 530 мм «Північна Долина» (ГЗ 5-ГЗ6 - Долинський ГПЗ).

Відповідач, натомість, заперечує розмір нарахованих йому та присуджених до стягнення судом збитків, зазначаючи про неправильне застосування норм матеріального права при їх розрахунку. Прокурором, позивачами і судом за твердженнями скаржника невірно визначено категорію земельних ділянок та, відповідно, безпідставно застосовано нормативно-грошову оцінку цих земельних ділянок у формулі розрахунку.

Колегія суддів відхиляє зазначені доводи апеляційної скарги відповідача та погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення із відповідача 63 286,26 грн, враховуючи наступне.

Порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, і поширюється на всі землі України незалежно від форм їх власності встановлений Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №171 від 27 жовтня 1997 року (тут і надалі у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) (далі, Методика).

Згідно пункту 1.3. Методики вона застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Відповідно до пункту 3.3. Методики факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення (пункт 4.1. Методики).

У матеріалах справи наявний Акт №98 від 19.05.2020, складений інспекторами з охорони НПС за результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони НПС, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, до якого додані розрахунки розміру шкоди від забруднення земельних ділянок, №1, 2, 3 нафтопродуктами відповідача.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що вказаний Акт є недопустимим доказом у справі, оскільки згідно частини 15 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів. Однак, складений Інспекцією Акт №98 від 19.05.2020 за формою та змістом не відповідає уніфікованій формі акта, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України №450 від 26.11.2019 «Про затвердження Уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів», що визначає даний акт як доказ, одержаний з порушенням закону.

Так, скаржник зазначає, що в Акті перевірки зазначено, що перевірка здійснювалась в НГВУ «Долинафтогаз» ПАТ «Укрнафта», код ЄДРПОУ якого 00135390, при цьому код ЄДРПОУ НГВУ «Долинафтогаз» ПАТ «Укрнафта» - 00136490, а не 00135390.

Із цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно частини 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Отже, в акті перевірки правильно зазначено код ЄДРПОУ суб`єкта господарювання ПАТ «Укрнафта» (00135390), який є юридичною особою, у той час, як захід державного нагляду (контролю) проводився у його відокремленому підрозділі НГВУ «Долинанафтогаз», який не є юридичною особою.

Скаржник також зазначає, що в Акті перевірки не зазначено даних про останній проведений захід державного нагляду (контролю).

У даному контексті колегія суддів приймає до уваги доводи позивача-1, згідно яких Державна екологічна інспекція Карпатського округу відповідно до наказу Державної екологічної інспекції України від 26.03.2019 №113 почала здійснювати свої повноваження на території Івано-Франківської та Чернівецької областей з 26.03.2019. З моменту здійснення своїх повноважень Державна екологічна інспекція Карпатського округу не проводила жодних заходів контролю за дотриманням вимог природоохоронного законодавства НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта». Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2020 №134, Інспекція не є правонаступником раніше створених територіальних органів, які перебувають у стадії ліквідації. Враховуючи наведене, у направленні на проведення позапланового заходу НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» та у розділі IV Акта перевірки «Дані про останній проведений захід державного нагляду (контролю)» не були заповнені дані про останній проведений захід державного нагляду (контролю), а зазначено «не проводився».

Посилання скаржника на те, що Акт поданий до суду не в повному текстовому об`ємі, а саме без зауважень та заперечень скаржника, які були надані Інспекції, а тому такий акт є недопустимим доказом, оцінюються колегією суддів критично, оскільки попри встановлений судом факт того, що в розділі VIII Акту дійсно значиться, що до акту додаються заперечення на трьох аркушах, відповідачем не надано суду тексту вказаних заперечень на підтвердження їх реального існування та для дослідження їх змісту. Водночас, відсутність таких заперечень згідно норм законодавства не є безумовною підставою недійсності акту перевірки, оскільки в останньому містяться обов`язкові для заповнення дані.

Отже, наданий прокурором до суду Акт №98 від 19.05.2020 із доданими до нього розрахунками розміру шкоди є належним та допустимим доказом у справі.

Відповідно до пункту 4.2. вищевказаної Методики основою розрахунків розміру шкоди від забруднення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка зазнала забруднення.

Розмір шкоди від забруднення земель визначається за формулою, встановленою у пункті 4.6. Методики, згідно якої:

Р Ш = А Ч Г ОЗ Ч П Д Ч КЗ Ч К Н Ч КЕГ, де

Р Ш - розмір шкоди від забруднення земель, грн.;

А - питомі витрати на ліквідацію наслідків забруднення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

Г ОЗ - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала забруднення (засмічення), грн/кв.м;

П Д - площа забрудненої земельної ділянки, кв.м.;

КЗ - коефіцієнт забруднення земельної ділянки, що характеризує кількість забруднюючої речовини в об`ємі забрудненої землі залежно від глибини просочування;

К Н - коефіцієнт небезпечності забруднюючої речовини, значення якого визначається за додатком 1;

КЕГ - коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2.

Враховуючи складові формули для розрахунку збитків, встановлення нормативної грошової оцінки забруднених земельних ділянок № 1, 2, 3 входить до предмету доказування в даній справі.

Із долучених до матеріалів справи розрахунків до Акту №98 від 19.05.2020 вбачається, що коефіцієнт нормативної грошової оцінки земельних ділянок №1, 2, 3 становить 2,61. Джерелом отримання вказаного показника значиться Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затверджений наказом №262 від 23.05.2017, лист Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №11-9-0.222-4004/0/2-20 від 20.07.2020.

У подальшому, як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження категорії земель Інспекцією було отримано інформацію від Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №11-9-0.10-3006/0/2-21 від 24.05.2021, згідно якої забруднені земельні ділянки відносяться до Солуківської сільської ради та частково до Яворівської сільської ради з визначеннями угіддями пасовища, чагарник. У листі зазначено, що земельні ділянки в зазначених місцях не формувалися та міститься посилання на Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, у тому числі додаток

Також, Інспекцією було отримано інформацію від Державного підприємства «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №1745 від 20.05.2021, відповідно до якої згідно карт формування території с. Діброва земельні ділянки №1, №2 відносяться до пасовища, земельна ділянка №3 - до чагарників. Вказані земельні ділянки в зазначених місцях не формувалися.

Враховуючи отримання вказаної інформації щодо визначення категорій забруднених земель, Інспекцією було здійснено новий розрахунок розміру шкоди та згідно Методики застосовано понижувальний коефіцієнт 0,8 до нормативної грошової оцінки земельної ділянки №3, у зв`язку з чим подано до суду першої інстанції заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом.

Згідно нового розрахунку коефіцієнт нормативної грошової оцінки земельної ділянки №3 становить 2,09.

В апеляційній скарзі скаржник наголошує на безпідставності застосування судом Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого наказом №262 від 23.05.2017 і додатком 1 до нього, яким визначено нормативні грошові оцінки одиниці площі ріллі в розмірі 2,61 грн за 1 кв.м., та необхідності застосування до спірних правовідносин виключно положень пункту 4.7. Методики.

Колегія суддів відхиляє зазначені доводи скаржника, враховуючи наступне.

Згідно пункту 4.7.1. Методики грошова оцінка земель, по яких не проведено її визначення, здійснюється із застосуванням відповідних понижувальних коефіцієнтів до нормативної грошової оцінки угідь, зазначених нижче, по відповідному адміністративному району (місту обласного підпорядкування):

а) для перелогів - до нормативної грошової оцінки орних земель: 0,95;

б) для лісових земель - до нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь: 0,7;

в) для полезахисних лісосмуг та насаджень - до нормативної грошової оцінки орних земель: 0,9;

г) для чагарників - до нормативної грошової оцінки пасовищ: 0,8;

ґ) для забудованих земель - до нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь: 0,2;

д) для заболочених земель - до нормативної грошової оцінки сіножатей: 0,5;

е) для відкритих земель - до нормативної грошової оцінки пасовищ: 0,5.

Довідку про нормативну грошову оцінку відповідних угідь по адміністративному району (місту обласного підпорядкування) надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Грошова оцінка, розрахована за підпунктом 4.7.1 цієї Методики, використовується в формулі (1) замість нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 4.7.2. Методики).

Як зазначено вище, земельні ділянки №1, 2 (пасовища) та земельна ділянка №3 (чагарник), вказані на картах-схемах забруднення, в зазначених місцях не формувалися, відповідно, відомості про їх нормативну грошову оцінку відсутні.

Водночас, застосування відповідно до пункту 4.7.1. Методики будь-яких понижувальних коефіцієнтів до нормативної грошової оцінки пасовищ не передбачено.

Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №262 від 23 травня 2017 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за №679/30547 від 31 травня 2017 року (зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства №605 від 18 грудня 2018 року) (далі, Порядок) визначено процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища, перелоги) та несільськогосподарські угіддя на землях сільськогосподарського призначення.

У разі якщо нормативну грошову оцінку на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані за межами населених пунктів, не проведено, нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Івано-Франківській області приймається згідно з додатком 1 Порядку та становить 26 087,00 грн.

Відтак, за відсутності визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок №1, 2, 3, суд обґрунтовано звернувся до норм Порядку, що не суперечить наведеному вище пункту 4.7.1. Методики.

При цьому, відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростовано інформації, наданої Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області та Державним підприємством «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» щодо визначення категорій земель земельних ділянок №1, 2, 3.

Отже, Інспекцією правомірно у наданому до суду розрахунку, долученому до клопотання про зменшення позовних вимог, визначено значення коефіцієнта нормативної грошової оцінки земельних ділянок №1 та №2 як 2,61 грн/кв.м. (пасовища), та значення пониженого коефіцієнта нормативної грошової оцінки земельної ділянки №3 (чагарник) як 2,09.

Посилання скаржника на застосування судом Методики в редакції наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів №241 від 04.11.2020, який набрав чинності 12.01.2021, судом відхиляються, оскільки в оскаржуваному судовому рішенні відсутні посилання на Методику саме у вказаній редакції, водночас, посилання суду на Порядок обґрунтовані, оскільки забруднені Товариством земельні ділянки не сформовані та відсутні дані про їх нормативну грошову оцінку.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, здійснений позивачем-1 розрахунок суми шкоди є правильним.

В апеляційній скарзі відповідач також посилається на те, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги у сумі 63 286,26 грн, безпідставно виходив із уточнених розрахунків, зроблених Інспекцією та наданих суду прокурором, оскільки згідно пункту 4.1. Методики розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення. Однак, нові розрахунки здійснені за межами шестимісячного строку з дня виявлення порушення.

Зазначені доводи скаржника колегією суддів оцінюються критично, оскільки право позивача подавати заяви про зменшення позовних вимог надане позивачу пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України. У даному випадку, враховуючи заперечення відповідача щодо розміру шкоди, Інспекцією проведено перерахунок заподіяної шкоди, виходячи із уточненої інформації щодо категорії земель, наданої Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області та Державним підприємством «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», при цьому, в проведеному перерахунку заподіяної шкоди не було змінено ні площ забруднених земельних ділянок, ні концентрації забруднюючої речовини чи інших показників, а тільки застосовано понижувальний коефіцієнт до нормативно-грошової оцінки однієї з оспорюваних земельних ділянок на підставі уточненої інформації Держгеокадастру. Державна екологічна інспекція Карпатського округу провела перерахунок завданої шкоди із застосуванням понижувального коефіцієнт до нормативно-грошової оцінки забрудненої ділянки №3 з метою врегулювання спірних питань, викладених відповідачем у відзиві на позов, що жодним чином не порушило права відповідача, а навпаки призвело до зменшення суми присуджених до стягнення із відповідача грошових коштів - збитків, завданих державі забрудненням землі.

Стосовно заперечень скаржника про недоведеність висновків суду першої інстанції про необхідність відшкодування збитків за забруднення земельних ділянок №1, №2, №3 саме Долинській міській раді, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно даних інформації Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №11-9-0.222-4004/0/2-20 від 20.07.2020 забруднені земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту с. Діброва Солуківської сільської ради Долинського району (Долинська міська рада ОТГ).

Відповідно до рішення Долинської міської ради №1493-46/2018 від 26 грудня 2018 року Солуківська сільська територіальна громада об`єдналась із іншими сільськими громадами у Долинську міську об`єднану територіальну громаду.

Згідно частини 3 статті 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

У разі об`єднання всіх територіальних громад одного району в одну об`єднану територіальну громаду все майно спільної власності територіальних громад такого району є комунальною власністю об`єднаної територіальної громади, а пов`язані з таким майном права та обов`язки належать об`єднаній територіальній громаді з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

За змістом частини 2 статті 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

Відповідно до рішення Долинської міської ради №1-1/2019 від 17.07.2019 «Про підсумки виборів, визнання повноважень і реєстрацію депутатів Долинської міської ради та Долинського міського голови» 17.07.2019 є датою набуття повноважень депутатів Долинської міської ради щодо розпорядження земельних ділянок, на яких відбулося забруднення.

На підставі рішення Долинської міської ради від 26.12.2018 №1493-46/2018 та рішення Долинської міської ради №1-1/2019 від 17.07.2019 «Про підсумки виборів, визнання повноважень і реєстрацію депутатів Долинської міської ради та Долинського міського голови» встановлено, що Солуківська сільська територіальна громада сіл Солуків, Якубів і Діброва Долинського району Івано-Франківської області об`єдналися у Долинську міську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром у місті Долина.

Вказані рішення міської ради розміщені на офіційному веб-сайті Долинської міської ради, перебувають у вільному доступі та не потребують додаткового долучення чи дослідження у справі.

Таким чином, з моменту виявлення порушень природоохоронного законодавства та нарахування Інспекцією шкоди за порушення ПАТ «Укрнафта» НВГУ «Долинанафтогаз» кошти щодо відшкодування шкоди внаслідок забруднення природних ресурсів повинні бути сплачені до місцевого бюджету Долинської міської ради, висновки суду першої інстанції з приводу чого є обґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Усі інші доводи та міркування учасників справи, окрім наведених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду щодо часткового задоволення позовних вимог у даній справі.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги відповідача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 63 286,26 грн, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/6666/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/6666/21 залишити без змін.

Матеріали справи №910/6666/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка