ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/782/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул.Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01601, )

до Острозького комунального підприємства "Теплоенергія" (вул. Лесі Українки, буд.1, м.Острог, Рівненська обл., 35800, )

про стягнення збитків у сумі 19 608,18 грн

за участі представника позивача (в режимі ВКЗ): Войтановича О.Й.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі Товариство або позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Острозького комунального підприємства "Теплоенергія" (далі Підприємство або відповідач) про стягнення 19 608, 18 грн. збитків за неналежне виконання договору постачання природного газу.

В обґрунтування позову Товариство зазначило, що 19.10.2018 між ним (постачальник) та Підприємством (споживач) було укладено договір постачання природного газу № 7356/18-ТЕ-28, відповідно до пункту 2.1 якого (в редакції додаткової угоди №4 від 20.03.2019) постачальник повинен був передати природний газ споживачу (відповідачу) протягом березня 2019 року в обсязі 23,85500 тис.куб.м. Проте, на виконання умов договору позивач фактично передав у власність відповідача в березні 2019 природний газ в об`ємі 29,09600 тис. куб.м, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу, а отже відповідач фактично спожив природний газ в об`ємі на 5,24100 тис. куб.м більшому від погодженого сторонами.

Таким чином, позивач вважає, що йому завдано збитки, що полягають у різниці між замовленим та фактичним обсягом використаного відповідачем природного газу у розмірі 19 608,18 грн, що розраховані на підставі пунктів 3.13 та 5.7 Договору і пункту 1 Розділу VI Правил, які просить стягнути з відповідача у судовому порядку.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 193, 216-217, 231, 264, 265 ГК України, ст. 11-16, 258, 525, 526, 530, 549, 611, 712 ЦК України, ст. 12, 13 Закону України "Про ринок природного газу", Правила постачання природного газу.

Ухвалою суду від 14.09.2021, зокрема, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05.10.2021.

У судовому засіданні 05.10.2021, судом оголошувалася перерва до 21.10.2021, про що відповідач повідомлявся відповідною ухвалою суду.

У судове засідання 21.10.2021 року відповідач не забезпечив явку свого повноваженого представника, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим про вручення поштового відправлення (а.с. 93).

Також Підприємство не скористалося своїм правом подачі відзиву на позов.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи.

Отже, зважаючи на те, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та відзиву останнього за наявними у ній матеріалами, у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Присутній у судовому засіданні 21.10.2021 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та просив їх задоволити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

19 жовтня 2018 року між Товариством (постачальник) та Підприємством (споживач) було укладено Договір № 7356/18-ТЕ-28 постачання природного газу (далі Договір, а.с. 17-27) за умовами якого Постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору (п. 1.1. Договору).

Додатковими угодами №№1-6 до Договору сторонами протягом його дії внесені відповідні зміни, зокрема додатковою угодою №3 від 29.11.2018 розділи 1-12 Договору викладені в новій редакції (а.с. 30-39).

Пунктом 2.1. Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 29.11.2018) сторони визначили період і замовлений споживачем загальний обсяг поставки природного газу, а також погодили щомісячні обсяги поставок природного газу: з 01.10.2018 по 30.04.2019 включно в кількості 292,174 тис.куб.метрів.

Згідно з умовами пункту 2.2. Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 29.11.2018) споживач підтвердив, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені пунктом 2.1. цього Договору, повністю покривають його потреби у відповідних розрахункових періодах, і він самостійно визначає обсяги, зазначені в пункті 2.1. Договору, а також несе відповідальність за правильність їх визначення.

Відповідно до пункту 2.4. Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 29.11.2018) перегляд та коригування замовлених відповідачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися за ініціативою відповідача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочі дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач при цьому зобов`язався самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим Договором.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (пункт 3.8. Договору в редакції додаткової угоди №3 від 29.11.2018).

На виконання умов Договору позивач протягом жовтня 2018 - квітня 2019 передав у власність відповідача природний газ, що підтверджується підписаними сторонами Договору актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2018, 30.11.2018, 31.12.2018, 31.01.2019, 29.02.2019, 31.03.2019, 30.04.2019 (а.с. 48-54).

Зазначені акти приймання-передачі підписані повноважними представниками сторін без зауважень щодо якості й обсягу поставленого природного газу та містять посилання на договір №7356/18-ТЕ-28 від 19.10.2018.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини першої статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, положенням якої кореспондує зміст статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з вимогами частини першої статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (частина третя статті 12 цього Закону).

Частиною другою статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" до обов`язків споживачів природного газу віднесено забезпечення своєчасної та повної оплати вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (частина третя статті 13 цього Закону).

Так, у відповідності до п.11.2 Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 29.11.2018), пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп.3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абз.5 пп.5) п.6.2, пп.8) п.6.2, пп.4) п.6.3, абз.3 пп.2) п.6.4 Договору застосовуються з дня, зазначеного в повідомленні позивача, яке направляється на електронну адресу відповідача, зазначену в п.12 Договору та розміщується на офіційному сайті позивача.

Листом-повідомленням вих. №26-1996/1.17-19 від 21.02.2019 на виконання пункту 11.2. Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 29.11.2018) позивач повідомив відповідача про застосування з 01.03.2019, зокрема, пунктів 3.13. та 5.7. Договору (копія повідомлення та докази надіслання на а.с.43-47).

Пунктами договору, що застосовуються з 01.03.2019, передбачено, зокрема, наступне: пунктом 3.13 Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 29.11.2018) передбачено що у разі якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п.2.1 Договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному п.5.7 Договору. При цьому, розмір збитків визначається таким чином: 3.13.1 якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період; 3.13.2 якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, Відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп)хЦхК, де: Vф об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений Позивачем Відповідачу протягом розрахункового періоду за Договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п.2.1 Договору; Ц ціна природного газу згідно Договору; К коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом 5.7 Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 29.11.2018) передбачено, що відшкодування позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п.3.13 Договору, здійснюється наступним чином:

- позивач на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо Відповідач порушив п.3.9 Договору та не надав акт приймання-передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п.2.1 Договору, розраховує збитки відповідно до п.3.13.1 або 3.13.2 п.3.13Договору;

- позивач після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає відповідачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- відповідач протягом 20 робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати позивачу суму збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Відповідно до підп. 8 п.6.2 Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 29.11.2018), відповідач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати позивачу збитки, розраховані відповідно до п.3.13 Договору.

Відповідно до підп. 4 п.6.3 Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 29.11.2018), позивач має право вимагати від відповідача відшкодування збитків, що виникли через порушення останнім умов п.2.1 Договору у разі якщо відхилення фактично використаних відповідачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Вказані пункти Договору узгоджується з положеннями п.1 Розділу VI правил постачання природного газу (далі Правила), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 (зі змінами), а саме: відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу"), постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф-Vп)хЦхК, де: Vф об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц ціна природного газу за договором постачання природного газу; К коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

Відповідно до п.2.1 Договору (у редакції додаткової угоди №4 від 20.03.2019, а.с. 40) постачальник повинен був передати природний газ споживачу (відповідачу) протягом березня 2019 року в обсязі 23,85500 тис. куб. м.

Актом приймання-передачі від 31.03.2019 (а.с. 53) сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 29,09600 тис. куб. м

Таким чином, в березні 2019 року відповідач спожив природний газ, в обсязі більшому на 5,24100 тис. куб. м (на 21,97%) ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 Договору.

Згідно з приписами статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку з порушенням відповідачем в березні 2019 року умов Договору та на виконання пункту 3 розділу VI Правил, позивачем 21.05.2019 на адресу відповідача направлено акт-претензію №26-1181-19 від 16.05.2019 (а.с. 55-57), якою позивач вимагав у відповідача на підставі пунктів 3.13, 5.7 Договору і пункту 1 розділу VI Правил сплатити збитки в розмірі 19 608,18 грн.

Згідно з пунктом 3 Розділу VII Правил постачання природного газу акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Акт-претензія №26-1181-19 від 16.05.2019 отримана рідповідачем 24.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 58). Проте, зазначений акт-претензія позивача залишений відповідачем без відповіді та реагування.

Розмір збитків згідно розрахунку позивача (а.с. 59) становить 19 608,18 грн завданих позивачу неналежним виконанням відповідачем п.2.1 Договору, розрахований на підставі п.3.13 та 5.7 Договору та п.1 Розділу VI Правил.

Водночас, у відповідності до п.2.4 Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 29.11.2018) перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду (в даному випадку й надалі по тексту договору газовий місяць в значенні Кодексу ГТС). Для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два примірники належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Разом із тим, доказів того, що відповідач, у строки визначені п.2.4 Договору, звертався до позивача із вимогою про перегляд та коригування замовленого споживачем обсягу природного газу у відповідний місяць, матеріали справи не містять.

За частинами першою, четвертою, сьомою статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь- які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно- правовими актами щодо окремих видів договорів.

За змістом частини першої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" (далі Закон) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (частини третя статті 12).

Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства і є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами (частина четверта статті 12).

Частиною п`ятою статті 12 Закону до істотних умов договору постачання природного газу законодавцем віднесений порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

Частиною другою статті 13 Закону до обов`язків споживачів природного газу віднесено забезпечення своєчасної та повної оплати вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (частина третя статті 13 цього Закону).

Особливості господарсько-правової відповідальності визначені Господарським кодексом України. Так, за частиною першою статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша та друга статті 217 Господарського кодексу України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в пункті 33 постанови від 05.06.2019 у справі №910/4927/18, враховуючи вимоги закону, перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип договору, передбачений статтею 627 Цивільного кодексу України, мають право встановити і інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

У зв`язку з тим, що стаття 12 Закону України "Про ринок природного газу" і пункт 1 Розділу VI Правил постачання природного газу мають на меті стимулювати учасників ринку природного газу до добросовісного та розумного здійснення своїх прав і обов`язків за договором постачання природного газу, умову відшкодування збитків у разі допущення споживачем невідповідності фактично використаного об`єму замовленому споживачем і визначеному Договором обсягам споживання природного газу слід вважати правомірною (легітимною) з метою в тому числі забезпечення на ринку природного газу надійного та безперебійного постачання необхідних обсягів природного газу споживачам.

Враховуючи, що нарахування збитків за відхилення договірного споживання обсягу газу передбачено умовами Договору та те, що матеріали справи не містять доказів визнання договору недійсним в цій частині, суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування позивачем збитків за порушення договірного споживання обсягу природного газу у березні 2019 року.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку збитків, суд погоджується із тим, що через порушення відповідачем договірних величин споживання природного газу позивач зазнав збитків в розмірі 19 608,18 грн, які підлягають стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Острозького комунального підприємства "Теплоенергія" про стягнення збитків у сумі 19 608, 18 грн задоволити.

2. Стягнути з Острозького комунального підприємства "Теплоенергія" (вул. Лесі Українки, буд.1, м.Острог, Рівненська обл., 35800, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ) збитки у сумі 19 608 (дев`ятнадцять шістсот вісім) грн 18 коп. та 2 700 (дві тисячі сімсот) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.10.2021.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич