про стягнення 29 256,31 грн,
без повідомлення (виклику) представників сторін
До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Герса" (далі - Товариство) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство Дніпросталь" (далі - Підприємство), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати у зв`язку із частковою поставкою продукції - 26 165,88 грн, інфляційні збитки - 2 505,46 грн та 3 % річних - 584,97 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Герса" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство Дніпросталь" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 114; ідентифікаційний код 42817110) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Герса" (04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 39; ідентифікаційний код 37317036) попередню оплату в розмірі 26 165 (двадцять шість тисяч сто шістдесят п`ять) грн 88 коп., 3 % річних у розмірі 584 (п`ятсот вісімдесят чотири) грн 97 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 278 (дві тисячі двісті сімдесят вісім) грн 36 коп. і витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 252 (дві тисячі двісті п`ятдесят дві) грн 38 коп. У задоволенні решту позову відмовлено.

18.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Герса" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, а саме, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство Дніпросталь" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 700, 00 грн.

Також, Товариство просить суд поновити йому строк на подання даної заяви.

В якості обґрунтувань щодо поновлення строку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Герса" вказує, що згідно інформації з Єдиного реєстру судових рішень, рішення у справі № 910/11363/21 було прийнято 20.09.2021, а зареєстровано: 07.10.2021 та оприлюднено: 08.10.2021, відтак, із незалежних від Товариства причин, останнє не мало можливості подати заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат з доказами таких витрат у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас, згідно статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зважаючи на викладене вище, врахувавши наведені позивачем обґрунтування, суд вважає причини пропуску процесуального строку, встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України поважними, а відтак, такий строк на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат підлягає поновленню.

Відтак, суд розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Герса" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11363/21 та стягнення витрат на професійну правничу допомогу вказує наступне.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Згідно положень ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно складатимуть 9 700, 00 грн.

Також, у позовній заяві зазначено, що детальний розрахунок витрат на правничу допомогу з підтверджуючими документами про їх сплату позивачем буде надано суду додатково, у відповідності до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем в якості доказів понесених ним витрат на професійну правову допомогу до суду надано: договір № 01/07 про надання правничої допомоги від 01.07.2021, акт приймання-передачі послуг від 11.10.2021 до договору про надання правової допомоги № 01/07 від 01.07.2021 на суму 9 700, 00 грн, копія ордеру серія ВЕ від 12.07.2021, копія свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльністю серія МК № 001320 від 09.02.2018.

Також, суд зазначає, що матеріали справи не місять заперечень відповідача щодо заявленої позивачем суми судових витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене вище, враховуючи заяву позивача та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 700, 00 грн є реальними та такими, що фактично понесені стороною, а з огляду на відсутність заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 9 616, 10 грн.

Керуючись ст. 123, 129, 221, 237 та 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Герса" процесуальний строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу з доказами витрат.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Герса" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 910/11363/21 - задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство Дніпросталь" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 114; ідентифікаційний код 42817110) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Герса" (04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 39; ідентифікаційний код 37317036) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 616 (дев`ять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 10 коп.

4. В іншій частині витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

5. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 23.10.2021

Суддя Д.О. Баранов