РІШЕННЯ

25 жовтня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/928/21
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., здійснив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інватруд", , вул. Академіка Рапопорта, 1, м. Чернігів, 14034, е-mail:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча Компанія Ясен", вул. Громадська, буд. 41А, м. Чернігів, 14037, , e-mail:

про стягнення 43 612,19 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання)

Обставини справи.

Заявлено позов про стягнення 43 612,19 грн, з яких 42 133,48 грн - заборгованості, 1478,71 грн - пені за період з 05.06.21 по 27.08.21.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору підряду в №01-04/21 від 19.04.21 в частині оплати послуг.

Також позивачем заявлено до стягнення 10000,00 грн витрат на оплату послуг адвоката та 2270,00 грн судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.21 справа №927/928/21 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.09.21, відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ст. 165, 251 ГПК України вказаною ухвалою відповідачу було встановлено 15 денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду від 01.09.21, направлена на адресу відповідача, отримана останнім 09.09.21 відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 505.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву. Отже, останнім днем строку для подання відповідачем відзиву є 24.09.21.

Відповідач, у порядку статей 165, 178 ГПК України, 30.09.21 (згідно відбитку календарного штемпеля на конверті) засобами поштового зв`язку, надіслав до суду відзив на позовну заяву №639 від 30.09.21.

Як вбачається з відбитку календарного штемпеля на конверті відповідачем датою подання відзиву для пересилання є 30.09.21, тобто з пропуском 15-ти денного строку, встановленого ухвалою від 01.09.21, крім того, до відзиву не додано, в порушення вимог частини 5 статті 165 ГПК України, належних доказів на підтвердження його направлення позивачу.

За приписами статей 118 та 119 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням установленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Установлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Будь-яких заяв або клопотань про продовження пропущеного відповідачем 15-ти денного строку на подання відзиву на позовну заяву або про поважність причин його пропущення до суду не надходило.

За приписами статей 42 та 43 ГПК України сторони повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні в них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Зважаючи на викладене, суд залишив без розгляду відзив відповідача на позовну заяву.

Відтак суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі частини 9 статті 165 ГПК України.

Сторонами також не заявлено до суду будь-яких клопотань щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснено при відкритті провадження в справі в ухвалі суду від 01.09.21.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Суд встановив.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

19.04.21 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продовольча Компанія Ясен" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інватруд" (Підрядник) було укладено Договір підряду №01-04/21, відповідно до умов якого, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати будівельні роботи: «Влаштування зовнішньої самопливної каналізації на території ТДВ «Ясен» в м. Чернігові по вул. Громадській, 41-А» (п.1.1. Договору).

Зміст і об`єми робіт визначені в додатку до договору №1-Договірна ціна (п.1.2. Договору).

Договірна ціна робіт динамічна, розрахована на основі замірів та складає 133931,00 грн, в тому числі ПДВ 22321,33 грн (п.2.1. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору, Замовник після підписання Сторонами Договору та на підставі своєчасно виставленого Підрядником рахунку, перераховує на розрахунковий рахунок останнього аванс в розмірі 116000,00 грн, в тому числі ПДВ 19333,33 грн, яка складає 100% вартість матеріалів і роботу механізмів і 50% вартість робіт.

Розрахунок за фактично виконані підрядником роботи здійснюються Замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 5 банківських днів із дати підписання Сторонами акту виконаних робіт за формою КБ-2в, довідкою за формою КБ-3 та рахунку, з урахуванням раніше перерахованого авансу (п. 3.2. Договору).

Початок робіт - протягом 2-5 календарних днів з дня перерахування Замовником авансу на поточний рахунок Підрядника. (Час для поставки матеріалів). Завершення робіт - через 5-7 робочих днів після початку робіт (п.4.1. Договору).

Строки виконання робіт можуть бути змінені в разі: - несприятливі погодні умови (п.4.2. Договору).

Згідно з п.5.2. Договору, Замовник зобов`язаний, зокрема: - сплатити аванс згідно умов цього Договору;

-прийняти в установленому порядку роботи, виконані підрядником відповідно до умов цього Договору; -виконувати належним чином інші зобов`язання, передбачені цим договором, Цивільним і Господарським кодексами України та актами законодавства.

Відповідно до п.5.4. Договору, Підрядник зобов`язаний:

-виконати у встановлені строки Роботи відповідно до цього Договору, узгодженої схеми п кошторисної документації до нього, Державних будівельних норм України, і передати їх Замовнику у порядку передбаченому законодавством та цим Договором;

-нести відповідальність за дотримання норм і правил по техніці безпеки, протипожежній безпеці та охороні праці, за охорону навколишнього середовища і дотримання санітарних норм при виконанні Робіт за цим Договором;

-враховувати правила внутрішнього розпорядку (графік робочого часу), встановленого на діючом) підприємстві Замовника, де проводяться роботи;

-виконувати належним чином Інші зобов`язання, передбачені цим Договором, Цивільним Господарським кодексами України та актами законодавства;

Відповідно до пунктів 6.1., 6.2., 6.3. Договору, Підрядник гарантує надійність і якість виконаних робіт з моменту підписання акту приймання об`єкту в експлуатацію на протязі двох років, якщо не відбулося порушення встановлених норм експлуатації. Початком гарантійних строків вважається день підписання акта прийому-передачі робіт закінчених за договором. Підрядник відповідає за недоліки (дефекти), виявлені в закінчених роботах протягом гарантійних строків, якщо він не доведе, що вони виникли не з його вини.

Згідно з пунктами 7.1., 7.2., 7.3., 7.4. Договору, у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору Сторона несе відповідальність визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. За прострочення терміну виконання Робіт, більше ніж 10 календарних днів, передбаченого Договором з вини підрядника, останній сплачує замовнику штраф в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних робіт. У випадку безпідставної затримки платежів з боку Замовника більше ніж 10 робочих днів, останнії сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення платежу, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний дені прострочення виконання зобов`язання. Сторона не несе відповідальності за порушення Договору, якщо воно сталося не з її вини.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання його представниками обох сторін (п.9.1. Договору). Цей Договір діє до виконання Сторонами взаємних зобов`язань (п.9.3. Договору).

Додатковою угодою №1 до Договору №01-04/21 від 19.04.21 підряду на виконання будівельно-монтажних робіт від 19.04.21, сторонами було внесено зміни, якими погодили змінити пункт 2.1 Договору підряду №01-04/21 від 19.04.2021 р. та викласти його в новій редакції: «п. 2.1. Договірна ціна робіт динамічна, розрахована на основі замірів та складає 190000,00 грн», в тому числі ПДВ 31666,67 грн. Дана додаткова угода є невід`ємною частиною Договору підряду №01-04/21 від 19.04.21, та набирає чинності з моменту її підписання обома Сторонами та скріплення печатками Сторін. Дана Додаткова угода складена українською мовою, в 2 примірниках, кожний з яких має однакову юридичну силу.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним, таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором підряду, відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору підряду, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3.2. договору визначено, що розрахунок за фактично виконані підрядником роботи здійснюються Замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 5 банківських днів із дати підписання Сторонами акту виконаних робіт за формою КБ-2в, довідкою за формою КБ-3 та рахунку, з урахуванням раніше перерахованого авансу.

Факт виконання робіт за договором підтверджується Актом №1 від 31.05.21 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2021 року на суму 173 112,42 грн за формою КБ-2в, Актом №2 від 31.05.21 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2021 року на суму 41 021,06 грн за формою КБ-2в, Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2021 року від 31.05.21 за формою КБ-3, які підписано представниками обох сторін і підписи яких скріплено печатками, рахунком-фактурою №СФ-0000002 від 19.04.21 на суму 116 000,00 грн, рахунком-фактурою №СФ-0000003 від 01.06.21 на суму 62133,48 грн. Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що сторони підписали акти виконаних робіт за №1, №2 за договором підряду №01-04/21 від 19.04.21 (а.с. 25-32) без будь-яких зауважень з боку замовника.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Також, відповідно до ч.4 ст. 882 ЦК визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно з положеннями ст.ст. 853, 882 ЦК України саме на замовника покладається обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків негайно про них заявити. Отже, замовник відповідно до вищевказаних приписів ЦК України зобов`язаний заявити підрядникові, по перше: щодо допущених у роботі відступів від умов договору, по друге: щодо інших недоліків.

Порядок оплати роботи визначено у статті 854 Цивільного кодексу України, а саме якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1). Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором (частина 2).

Відповідно до п.3.1. Договору, Замовник після підписання Сторонами Договору та на підставі своєчасно виставленого Підрядником рахунку, перераховує на розрахунковий рахунок останнього аванс в розмірі 116 000,00 грн, в тому числі ПДВ 19333,33 грн, яка складає 100% вартість матеріалів і роботу механізмів і 50% вартість робіт.

Згідно матеріалів справи, платіжними дорученнями №13334 від 22.04.21 на суму 40 000,00 грн, №13414 від 30.04.21 на суму 40 000,00 грн, №13475 від 14.05.21 на суму 30 000,00 грн, №13503 від 18.05.21, з призначенням платежу: згідно рахунку №СФ-0000002 від 19.04.21, відповідачем сплачено 116 000, 00 грн по виставленому позивачем по Договору №01-04/21 від 19.04.21 рахунку-фактурою №СФ-0000002 від 19.04.21.

Згідно платіжного доручення №13592 від 01.06.21 на суму 20 000,00 грн, з призначенням платежу: згідно рахунку №СФ-0000003 від 01.06.21, відповідачем сплачено 20000,00 грн по виставленому позивачем по Договору №01-04/21 від 19.04.21 рахунку-фактурою №СФ-0000003 від 01.06.21 на суму 62133,48 грн.

Як вказує позивач, відповідачем було частково сплачено заборгованість за Договором №01-04/21 від 19.04.21, в розмірі 136 000,00 грн, отже залишок заборгованості становить 42 133,48 грн. Докази сплати Відповідачем заборгованості за Договором № 01-04/21 від 19.04.21 у повному обсязі відсутні.

Судом встановлено, що позивач направив відповідачу претензію №27/П від 07.07.21 (а.с.46-47), отриману відповідачем 13.07.21 згідно копії повідомлення про вручення поштового відправлення №518 (а.с. 48), що залишилась без виконання.

Пунктом 3.2. договору визначено, що розрахунок за фактично виконані підрядником роботи здійснюються Замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 5 банківських днів із дати підписання Сторонами акту виконаних робіт за формою КБ-2в, довідкою за формою КБ-3 та рахунку, з урахуванням раніше перерахованого авансу.

Таким чином, строк оплати робіт є таким, що настав 05.06.21. Відповідач доказів погашення основної заборгованості по Договору №01-04/21 від 19.04.21 у розмірі 42 133,48 грн. не надав. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 42 133,48 грн є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.3. договору визначено, що у випадку безпідставної затримки платежів з боку Замовника більше ніж 10 робочих днів, останній сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення платежу, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання зобов`язання.

Позивач нарахував пеню за період прострочення з 06.06.21 по 27.08.21 на суму 1478,71 грн.

Відповідач контррозрахунку не надав, вимог не заперечив.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені (а.с. 45), суд вважає його арифметично правильним. Відтак, до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 1478,71 грн.

В силу положень ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем заявлено до стягнення 2270,00 грн судового збору та 10000,00 грн витрат на оплату послуг адвоката.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 17.12.2019 у справі № 910/16827/17.

При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи компенсувати судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна та інші проти України» (пп.34- 36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п.95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Також при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У доданому до позовної заяви акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №17/06/20 від 17.06.21, міститься перелік виконаних адвокатом робіт загальною вартістю 10000,00 грн.

Враховуючи малозначність справи, а також те, що судові засідання у справі не проводились, відтак, безпосереднє представництво інтересів позивача у Господарському суді Чернігівської області адвокатом не здійснювалось, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (їх необхідності), а також критерію розумності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем до 5000,00 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Решта доводів сторони, у тому числі викладених у позовній заяві, ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча Компанія Ясен", (вул. Громадська, буд. 41А, м. Чернігів, 14037, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інватруд", (, вул. Академіка Рапопорта, 1, м. Чернігів, 14034) 42 133,48 грн боргу, 1478,71 грн пені, 5000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката та 2270 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/