ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"07" жовтня 2021 р. Справа№ 910/12839/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Линник А.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 07.10.2021

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртранснафта»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 (повний текст складено 10.08.2021)

у справі №910/12839/21 (суддя Головіна К. І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясунь Транс 27"

про забезпечення позову

до пред`явлення позову про визнання договору укладеним

зацікавлена особа - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної Філії «Південно-Західна залізниця»

В судовому засіданні 07.10.2021 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/12839/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясунь Транс 27" про вжиття заходів забезпечення до пред`явлення позову задоволено.

Заборонено Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" вчиняти будь-які дії, направлені на укладання та виконання з будь-якими фізичними чи юридичними особами договору про подачу та збирання вагонів при станції Новоград - Волинський Південно-Західної залізниці, за умовами якого Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" має здійснюватися подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, що примикає стрілочним переводом № 100 до колії № 14 станції Новоград - Волинський Південно-Західної залізниці.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство «Укртранснафта» 19.08.2021 звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясунь Транс 27" про вжиття заходів забезпечення до пред`явлення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

11 серпня 2021 між Акціонерним товариством «Укртранснафта» як управителем майна, згідно з договором управління майном б/н від 30.06.2021, та АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної Філії «Південно-Західна залізниця» укладено договір про подачу та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці №3738.

Згідно з умовами вищевказаного договору здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить залізниці та користувачу та примикає стрілочним переводом №100 до станційної колії №14 станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці і обслуговується локомотивом Залізниці.

ТОВ «Ясунь Транс 27» безпідставно стверджує про погодження Залізницею укладення нового договору про подачу та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці, оскільки б у разі такого погодження залізниця відправила б на адресу ТОВ «Ясунь Транс 27» підписаний проект договору у двох примірниках.

Відтак, застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову безпосередньо зачіпають права АТ «Укртранснафта», позбавляють його права вільно здійснювати свою господарську діяльність та користуватись належним йому майном.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртранснафта» передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 колегією суддів у визначеному складі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртранснафта», призначено її до розгляду на 07.10.2021.

У запереченнях проти відкриття апеляційного провадження, які були передані головуючому у справі після винесення колегією суддів ухвали про відкриття провадження у справі, представник ТОВ "Ясунь Транс 27" зазначає, що оскаржуваною ухвалою у справі не вирішувалось питання про права, інтереси та /або обов`язки Акціонерного товариства «Укртранснафта». Станом на день винесення та набрання чинності оскаржуваною ухвалою (10.08.2021), АТ «Українська залізниця» не було укладено з іншими юридичними чи фізичними особами, відмінними від ТОВ "Ясунь Транс 27" договору про подачу та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці, відтак оскаржувана ухвала жодним чином не могла порушувати права та обов`язки скаржника, оскільки договір з АТ «Українська залізниця» ним було укладено вже 11.08.2021. Отже, Акціонерне товариство «Укртранснафта» не є особою, відносно якої оскаржуваною ухвалою вирішено питання про її права, інтереси та /або обов`язки, оскільки на момент винесення вказаної ухвали не існувало жодних договірних відносин між скаржником та АТ «Українська залізниця» відносно вказаних під`їзних колій.

Аналогічну позицію викладено представником ТОВ "Ясунь Транс 27" і у клопотанні про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртранснафта».

В судовому засіданні апеляційної інстанції 07.10.2021 представник Акціонерного товариства «Укртранснафта» підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 07.10.2021 представники позивача заперечували проти доводів апеляційної скарги АТ «Укртранснафта», заявили про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки оскаржуваною ухвалою не вирішено питання про права, обов`язки та/або інтереси апелянта.

Представник АТ «Українська залізниця» в судовому засіданні апеляційної інстанції 07.10.2021 підтримав апеляційну скаргу АТ «Укртранснафта».

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла наступних висновків.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно зі ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №911/2635/17 від 11.07.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2021 до Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Ясунь Транс 27" (далі - ТОВ "Ясунь Транс 27", заявник) із заявою про забезпечення позову до його подачі.

Вказана заява обґрунтована тим, що між ТОВ "Ясунь Транс 27" та АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця") був укладений договір №3243 від 31.05.2016р., на підставі якого заявнику надавались послуги з подачі та збирання вагонів при станції Новгород-Волинський Південно-Західної залізниці (на під`їзній колії, що примикає стрілочним переводом № 100 до колії № 14 станції Новгород-Волинський). У подальшому, у зв`язку із закінченням строку дії вказаного договору та з метою подальшого переукладення його на новий строк, ТОВ "Ясунь Транс 27" звернулось до залізниці із відповідними заявами, за результатами розгляду яких АТ "Українська залізниця" погодило укладення нового договору про подачу та збирання вагонів на станції Новгород-Волинський №3717 від 01.06.2021 р. зі строком його дії до 31.12.2023 р., а також продовжило надання послуг з подачі, збирання вагонів та інших маневрових робіт, передбачених цим договором. Разом з тим, підписаний та оформлений належним чином договір №3717 від 01.06.2021 р. з боку залізниці на адресу ТОВ "Ясунь Транс 27" не надходив.

Незважаючи на вказане, заявнику стало відомо, що договір №3717 від 01.06.2021 про подачу та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці, який був попередньо погоджений та внесений до автоматизованої системи залізниці у статусі проекту, підписано не було. Відтак, заявник вважає, що залізниця фактично заперечує факт укладення договору №3717 від 01.06.2021 про подачу та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці з ТОВ "Ясунь Транс 27". Більше того, АТ "Українська залізниця" намагається укласти аналогічний договір із іншими суб`єктами господарювання, при цьому не дотримуючись Порядку укладення та реєстрації договорів про експлуатацію під`їзних колій і договорів про подачу та збирання вагонів та додаткових угод до них № 49-Н від 04.02.2019 р.

За таких обставин заявник має намір звернутись до суду з позовом про визнання укладеним із АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Південно-Західна залізниця" договору №3717 від 01.06.2021 р. про подачу та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці.

У заяві про забезпечення майбутнього позову ТОВ "Ясунь Транс 27" просить заборонити AT "Українська залізниця" в особі Регіональної Філії "Південно-Західна залізниця" вчиняти будь-які дії, направлені на укладання та виконання з будь-якими фізичними чи юридичними особами договору про подачу та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці, за умовами якого залізницею має здійснюватися подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, що примикає стрілочним переводом №100 до колії №14 станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з наступного.

Заявник вказує, що має намір звернутись з позовом до AT "Українська залізниця" в особі Регіональної Філії "Південно-Західна залізниця" про визнання укладеним договору №3717 від 01.06.2021 р. щодо подачі та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці, а тому просить заборонити AT "Українська залізниця" вчиняти будь-які дії, направлені на укладання та виконання з будь-якими суб`єктами господарювання договору про подачу та збирання вагонів з під`їзної колії, що примикає стрілочним переводом № 100 до колії № 14 станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці.

Матеріали поданої заяви свідчать, що у спірних відносинах заявник вчинив необхідні дії для продовження на новий строк договору, укладеного з AT "Українська залізниця", предметом якого є надання послуг з подачі та збирання вагонів на станції Новгород-Волинський Південно-Західної залізниці, а залізниця погодила переукладення вказаного договору на новий строк, дані стосовно цього договору були внесені до системи АРМ-ПЗ за № 3717 від 01.06.2021 р. зі строком його дії до 31.12.2023 р.

При цьому ТОВ "Ясунь Транс 27" є користувачем майна, необхідного для надання залізницею послуг з подачі та збирання вагонів при станції Новгород-Волинський Південно-Західної залізниці (під`їзної колії та наливної станції за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, село Майстрова Воля, вулиця Наливна Станція, будинок 1 А) відповідно до договору № 117/01 від 01.02.2021 р., укладеного із ТОВ "Прикарпатзахідтранс"), є власником частини самостійно створеного майна за вказаною адресою та отримало всі необхідні дозволи та ліцензії на зайняття відповідною господарською діяльністю.

Суд зазначив, що з поданої заяви вбачається, що AT "Українська залізниця" повідомило ТОВ "Ясунь Транс 27", що договір № 3717 від 01.06.2021 про подачу та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці (який вже було попередньо погоджено і внесено до автоматизованої системи у статусі проекту), залізницею підписано не було. Водночас, залізниця вчиняє дії направлені на укладення аналогічного договору про подачу та збирання вагонів на вказаній станції (Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці) із іншими суб`єктами господарювання, які не є користувачами майна за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, село Майстрова Воля, вулиця Наливна Станція, будинок 1 А (користувачем якого є ТОВ "Ясунь Транс 27", зокрема за договором оренди № 117/01 від 01.02.2021 р.).

Зважаючи на зазначені обставини та враховуючи надані заявником докази, суд дійшов висновку, що існує обґрунтована загроза істотного ускладнення виконання рішення суду та ефективного захисту або поновлення порушених прав ТОВ "Ясунь Транс 27", за захистом яких він має намір звернутись із майбутнім позовом. Разом з тим, вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, сприятиме захисту та поновленню порушених прав ТОВ "Ясунь Транс 27", а також виконанню рішення по справі (у разі задоволення позовних вимог).

Суд встановив відповідність заходу до забезпечення позову вимогам, на забезпечення яких він вживається; наявність зв`язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову у вигляді заборони вчинення дій з укладення спірного договору і предметом позовної вимоги щодо визнання цього договору укладеним; обґрунтованість вимог заявника, що підтверджуються наявністю фактичних обставин, які в подальшому можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд врахував, що позивач має намір звернутись з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, тому у вирішенні питання щодо підстав вжиття заходів забезпечення такого позову, наявність достатньо обґрунтованого припущення того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не має досліджуватись, а має застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Вказана правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Суд вважав, що невжиття заявленого ТОВ "Ясунь Транс 27" заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача, а також може призвести до того, що захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду заявник не зможе.

А тому визнав вимогу про заборону AT "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" вчиняти будь-які дії, направлені на укладання та виконання з будь-якими фізичними чи юридичними особами договору про подачу та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці (на під`їзній колії, що примикає стрілочним переводом № 100 до колії № 14 вказаної станції), належним, допустимим та ефективним заходом забезпечення позову, що стосується предмету майбутнього спору - визнання укладеним договору № 3717 від 01.06.2021 року про подачу та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці. Такий захід забезпечення відповідає вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, гарантує справедливий баланс інтересів учасників справи, а також ефективний захист прав заявника, у випадку задоволення позовних вимог у даній справі.

Суд зазначив, що обраний заявником захід забезпечення позову не обмежує права AT "Українська залізниця" чи інших осіб у їх господарській діяльності, оскільки такі заходи мають тимчасовий характер, їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін спірних правовідносин, унеможливить порушення інтересів інших осіб та відповідатиме критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності, застосував заходи, про які просить заявник.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/12839/21 про забезпечення позову до його подання, з огляду на положення ч.2 ст.235 ГПК України набрала законної сили 10.08.2021, в день її винесення та підписання суддею.

Станом на день винесення та набрання чинності оскаржуваною ухвалою (10.08.2021), АТ «Українська залізниця» не було укладено з іншими юридичними чи фізичними особами договору про подачу та збирання вагонів при станції Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається встановлення судом наявності правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині ухвали Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/12839/21 не міститься жодних висновків щодо прав, інтересів та / або обов`язків скаржника.

Отже, Акціонерне товариство «Укртранснафта» не є особою, відносно якої оскаржуваною ухвалою вирішено питання про її права, інтереси та /або обов`язки, оскільки на момент винесення вказаної ухвали не існувало жодних договірних відносин між скаржником та АТ «Українська залізниця» відносно вказаних під`їзних колій, оскільки договір з АТ «Українська залізниця» ним було укладено вже 11.08.2021.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що апелянтом не доведено вирішення оскаржуваною ухвалою питання про права, інтереси та/або обов`язки Акціонерного товариства «Укртранснафта».

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, якщо встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч.2 ст.264 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки питання про права, інтереси та/або обов`язки скаржника стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалося, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртранснафта» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/12839/21.

Керуючись ст.234, п.3 ч.1 ст.264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртранснафта» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/12839/21 закрити.

2.Матеріали справи №910/12839/21 повернути до Господарського суду м.Києва.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали підписано 26.10.2021.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко