ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" жовтня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/939/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання Пелехатій А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Доненко В.В. (на підставі ордеру);

від відповідача: Яловенко К.Б. (на підставі ордеру);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 41, );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТЕХНО" (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20, )

про стягнення 991 073 530, 82 грн.

ВСТАНОВИВ:

07.04.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО», в якому просить суд стягнути з відповідача 991 073 530, 82 грн. заборгованості.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що в рамках досягнутої з відповідачем домовленості, протягом жовтня-листопада 2019 року позивачем було здійснено поставку товарів відповідачу на загальну суму 991 073 530,82грн, що підтверджується наданими до позову податковими накладними. Між тим відповідачем здійснена поставка товару оплачена не була.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про відстрочення сплати судового збору (вх. ГСОО №9724/21), перелік письмових запитань в порядку ст. 90 ГПК України (вх. ГСОО №9725/21), клопотання про витребування доказів (вх. ГСОО №9727/21).

Розглянувши матеріали вказаної позовної заяви, судом було встановлено, що вказана заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку з чим, ухвалою суду від 12.04.2021 року, за результатами розгляду матеріалів даної позовної заяви, в порядку ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» про відстрочення сплати судового збору, позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення відповідних недоліків.

Так, на виконання вимог ухвали суду від 12.04.2021 року, позивачем 19.04.2021 року подано до суду заяву про усунення недоліків (вх. ГСОО №10725/21), згідно якої позивачем було усунуто встановлені судом недоліки та надано відповідні документи.

17.05.2021р. від ТОВ «ЦЕТЕХНО» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, згідно якого відповідач просив продовжити строк для надання відзиву до 31.05.2021р. та відкласти підготовче засідання, посилаючись на отримання ухвали суду від 22.04.2021р. лише 07.05.2021р. та необхідність, в зв`язку із значним обсягом позову, надання додаткового часу для вивчення позову, підготовки заперечень та збору доказів.

У судовому засіданні "17" травня 2021 року представником позивача було подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, в якому позивач просив суд приєднати до матеріалів справи заяву свідка ОСОБА_1 від 29.04.2021 року, завірену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В., копію листа ТОВ «ЦЕТЕХНО» вих. №07/01 від 07.04.2021р. та копію листа ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» вих. №0705/21 від 07.05.2021р. Судом було залучено дане клопотання до матеріалів справи, задоволено клопотання відповідача про продовження строку для надання відзиву та оголошено ухвалу у протокольній формі про відкладення підготовчого засідання на "31" травня 2021 року.

28.05.2021р. до суду від ТОВ «ЦЕТЕХНО» надійшла заява про відмову у наданні відповіді на питання на підставі п. 2 ч. 5 ст. 90 ГПК України, з тих підстав, що відповідач вважає, що відповіді на питання не стосуються предмету доказування по справі та жодним чином не можуть підтвердити заявлені позивачем вимоги.

Також 31.05.2021р. до суду надійшло від ТОВ «ЦЕТЕХНО» клопотання про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву до 28 червні 2021р. та відкладення підготовчого засідання, а також заперечення проти клопотання позивача про витребування доказів.

У судовому засіданні від "31" травня 2021 року судом було ухвалою у протокольній формі частково задоволено клопотання відповідача про продовження строку для надання відзиву та встановлено строк для надання відзиву до 18.06.2021р. та оголошено протокольну ухвалу, в порядку п.3 ч.2 ст.183 Господарського процесуального кодексу України, про відкладення підготовчого засідання на "18" червня 2021 року о 16:00.

У судовому засіданні від "18" червня 2021 року представником відповідача було надано відзив з додатками та заяву про залишення позову без розгляду. Посилаючись на підстави для залишення позову без розгляду, відповідачем зазначено, що звернення позивача до суду з даним позовом є зловживанням процесуальними правами, яке полягає у поданні завідомо безпідставного позову, який має штучний характер.

В своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що викладені у позовній заяві вимоги, вважає необґрунтованими та безпідставними. Так, заперечуючи проти позову відповідач вказує, що податкові накладні не є належними та допустимими доказами щодо встановлення обставини отримання відповідачем товарів від позивача, оскільки, згідно положень законодавства, податкові накладні, складені позивачем у період жовтень-листопад 2019 року, були складені щодо факту зарахування коштів, отриманих позивачем від відповідача, або щодо факту відвантаження позивачем на користь відповідача, в зв`язку з чим, на думку відповідача, на підставі зазначених доказів неможливо однозначно встановити факт отримання відповідачем товарів, саме на суму 991 073 530, 82 грн. Крім того, відповідач зазначає, що на підставі наданих позивачем документів неможливо встановити чи дійсно надані роздруківки є податковими накладними, складеними ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» та чи були такі податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. За твердженнями відповідача, позивач не надає належні докази, які містяться в електронному кабінеті платника податків і які є в розпорядженні позивача, в тому числі повідомлення за формою 20 -ОПП. З врахуванням наведеного, відповідач вказує, що позивачем не надано жодного доказу, який відповідає вимогам статей 76- 80 Господарського процесуального кодексу України, а отже позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Разом з тим, у своєму відзиві відповідач повідомив, що у період жовтень та листопад 2019 року між відповідачем та позивачем існували договірні відносини. Так, 15.08.2019 року між ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» (постачальник) та ТОВ «ЦЕТЕХНО» (покупець) був укладений договір поставки № 150819, відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність Покупця Товар в асортименті та за цінами зазначеними рахунках-фактурах, видаткових накладних, які є невід`ємними частинами Договору, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити оплату. Також, 25.09.2019 року між ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» (продавець) та ТОВ «ЦЕТЕХНО» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу товару № ОФ-25/09-19, відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти й оплатити основні засоби у відповідності до умов Договору.

Отже, відповідач зазначає у своєму відзиві, що ТОВ «ЦЕТЕХНО» не має заборгованості перед ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» по вищезазначеним договорам, та може підтвердити зазначені обставини належними доказами, поряд з тим, оскільки предмет позову не стосується правовідносин, що виникли за вказаними договорами відповідач не додає такі докази до відзиву. Крім того, відповідач вказує, що в бухгалтерському обліку ТОВ «ЦЕТЕХНО» не враховуються будь-яка заборгованість перед ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ». Таким чином ТОВ «ЦЕТЕХНО» заперечує проти обставин щодо наявності в нього заборгованості з оплати товарів, зазначених в роздруківках податкових накладних, наданих позивачем, на загальну суму 991 073 530,82 грн.

За результатом розгляду клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у судовому засіданні 18.06.2021р., суд відмовив у його задоволенні з підстав необґрунтованості та безпідставності також судом було встановлено строки для надання відповіді на відзив та заперечень та оголошено ухвалу у протокольній формі про відкладення підготовчого засідання на "14" липня 2021 року.

14.07.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" надійшло уточнення до клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні від "14" липня 2021 року судом було оголошено протокольну ухвалу, в порядку п.3 ч.2 ст.183 Господарського процесуального кодексу України, про відкладення підготовчого засідання на "16" липня 2021 р.

05.07.2021 року судом отримано від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» відповідь на відзив, в якій позивач зазначає про необґрунтованість та безпідставність доводів відповідача. Так, позивач зазначає, що зважаючи, що на час подання позовної заяви до суду, у позивача були відсутні окремі докази на підтвердження обставин, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, та він повідомив суд, що на час подання позовної заяви він проводить системне відновлення своєї діяльності та первинної документації, бухгалтерського та податкового обліку, здійснює заходи по відшуканню джерел інформації, які можуть підтвердити обставини викладені в позові, скеровує запити для отримання інформації та документів від відомих джерел інформації. Отже, позивачем зазначено, що 01 липня 2021 року ним було отримано від ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідь на адвокатський запит представника Позивача Доненка В.В. від 07.04.2021 року, в якому зокрема було зазначено, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних підприємством ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» виписано та зареєстровано податкові накладні в адресу ТОВ «ЦЕТЕХНО» за жовтень 2019 року на суму ПДВ - 86 758 927, 9 грн. та за листопад 2019 року на суму ПДВ - 76 086 538, 01 грн., що повністю збігається із інформацією зазначеною позивачем в позовній заяві. Крім того позивач зазначає, що відповідач, ставлячи під сумнів паперові копії електронних доказів не заявляє суду клопотання про витребування у позивача оригіналу електронного доказу. Але ж, виходячи зі змісту ч.3 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України, лише у разі, якщо на вимогу суду оригінал електронного доказу не поданий, такий доказ не береться судом до уваги. Також позивач вказує, що у разі сумніву у відповідності поданих паперових копій податкових накладних відповідач, як покупець товару, має доступ до всіх оригіналів електронних документів, які знаходяться в Єдиному реєстрі податкових накладних. Всі господарські операції з поставки товару протягом періоду жовтня-листопада 2019 року на суму 991 073 530,82 грн. були відображені в податковому обліку продавця - (позивача) та покупця - (відповідача), відображені у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Крім того, позивач у відповіді на відзив стверджує, що предмет позову не стосується правовідносин, що виникли за договорами на які посилається відповідач та погоджується з твердженнями відповідача, що за наданими відповідачем копіями договорів відсутня заборгованість, зважаючи на те, що жодних поставок та передач у власність майна за вказаними договорами не відбувалося. Як вказує позивач, за наявною у нього інформацією, надані відповідачем копії Договорів не укладались, містять ознаки фіктивності та удаваності, складенні та підписанні не уповноваженими особами, зокрема договір купівлі-продажу № ОФ-25/09-19 підписаний особами, зокрема від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» Чебан А.І., повноваження, яких Відповідачем не долучені навіть у копіях, мета та спрямованість яких може бути елементом злочинного умислу окремих осіб, щодо протиправного приховання обов`язку із оплати заборгованості за поставлений товар. Отже, позивач зазначає, що договорів між позивачем та відповідачем на суму поставки у розмірі 991 073 530,82грн. не укладались та обов`язок відповідача оплатити товар виникає з моменту його прийняття, відповідно до приписів ст. 692 ЦК України.

У відповіді на відзив позивачем було також зазначено, що 29 червня 2021 року позивачем були отримані: видаткові накладні, підписані між ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» та ТОВ «ЦЕТЕХНО», відповідно до яких, за період жовтень - листопад 2019 року позивачем було поставлено, а відповідачем - отримано товарів на загальну суму 991 073 530,82 грн.; акт звіряння розрахунків за поставками за період жовтень - листопад 2019 року; квитанції про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму постачання 991 073 530, 82 грн., які були отримані під час реєстрації податкових накладних у кількості 223 штук у відповідності до вимог Податкового кодексу України і постанови КМУ від 29.12.2010р. №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» за господарськими операціями з поставки товару між позивачем та відповідачем на загальну суму поставки 991 073 530,82 грн., а також податкові декларації ТОВ «ЦЕТЕХНО» з податку на додану вартість за період серпень-грудень 2019 року та січень-липень 2020 року та вказані документи були додані у копіях до відповіді на відзив, з посиланням на неможливість подати дані документи раніше, з підстав їх відсутності.

14.07.2021 року до суду від ТОВ «ЦЕТЕХНО» надійшло клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи (вх. ГСОО №18961/21), клопотання про витребування оригіналів документів (вх. ГСОО №18962/21).

Також 14.07.2021р. від ТОВ «ЦЕТЕХНО» надало заперечення на позовну заяву (вх. ГСОО №18964/21), в яких фактично підтримало наведені у відзиві на позовну заяву доводи та просило відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому, щодо доказів, наданих позивачем до відповіді на відзив, відповідач зазначив, що вважає копії даних документів надані позивачем для формування хибного уявлення про обставини справи та ставить під сумнів достовірність вказаних документів, в зв`язку з чим було заявлене клопотання про витребування їх оригіналів.

14.07.2021 року судом отримано від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» заперечення щодо заяви ТОВ «ЦЕТЕХНО» про залишення позовної заяви без розгляду (вх. ГСОО №18963/21) та уточнення до клопотання про витребування доказів (вх. ГСОО №18965/21).

У судовому засіданні 14.07.2021 року суд ухвалою у протокольній формі оголосив відкладення підготовчого засідання на 16.07.2021 року.

У судовому засіданні 16.07.2021 року суд оголосив вступну і резолютивну частини ухвали, якою частково задовольнив клопотання позивача про витребування доказів, подане разом з позовною заявою та повідомив, що повний текст ухвали буде складено 19.07.2021 року. Також суд ухвалою у протокольній формі оголосив відкладення підготовчого засідання на 11.08.2021 року.

28.07.2021 року судом отримано від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» заяву про забезпечення позову (вх. ГСОО №2-953/21).

Ухвалою суду від 30.07.2021 року було відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» про забезпечення позову (вх. ГСОО №2-953/21 віл 28.07.2021 року).

05.08.2021 року до суду від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» надійшла заява про виправлення описки, допущеної в ухвалі, в порядку ст.243 ГПК України (вх. ГСОО 2-1003/21).

Ухвалою суду від 06.08.2021 року клопотання ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" про виправлення описки в ухвалі (вх. № 2-1003/21 від 05.08.2021р.) задоволено.

09.08.2021 року судом отримано повідомлення від Головного управління ДПС в Одеській області (вх. ГСОО №21110/21) та повідомлення від Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вх. ГСОО № 21116/21).

На виконання вимог ухвали суду від 16.07.2021р. про витребування доказів, 09.08.2021 року до суду від ТОВ «ЦЕТЕХНО» надійшло клопотання про залучення документів до справи (вх. ГСОО №21243/21) разом із доданими документами.

11.08.2021 року судом отримано від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» заперечення на клопотання ТОВ «ЦЕТЕХПО» про призначення по справі судової економічної експертизи (вх. ГСОО № 21393/21), заперечення на клопотання ТОВ «ЦЕТЕХІЮ» про витребування оригіналів документів (вх. ГСОО №21395/21), клопотання про зберігання та повернення оригіналів письмових доказів (вх. ГСОО №21396/21).

У судовому засіданні 11.08.2021 року суд ухвалою у протокольній формі оголосив відкладення підготовчого засідання на 17.08.2021 року, а також ухвалою у протокольній формі суд відмовив у задоволенні клопотання ТОВ «ЦЕТЕХНО» про призначення по справі судової економічної експертизи, мотиви та підстави такої відмови були наведені у судовому засіданні, відповідно до ч. 10 ст. 240 ГПК України.

17.08.2021 року судом отримано від ТОВ «ЦЕТЕХНО» клопотання про призначення судової почеркознавчої та судово-технічної експертиз (вх. ГСОО №21950/21).

У судовому засіданні 17.08.2021 року суд ухвалою у протокольній формі оголосив відкладення підготовчого засідання на 09.09.2021 року.

09.09.2021 року до суду від ТОВ «ЦЕТЕХНО» надійшли письмові пояснення (вх. ГСОО №23829/21), згідно яких відповідач наголошує, що на виконання ухвали по справі від 16.07.2021 ТОВ «ЦЕТЕХНО» також надало копії відповідних документів, в тому числі копію Балансу ТОВ «ЦЕТЕХНО» за 2019 рік, копію Звіту про фінансові результати за 2019 рік, копію Балансу ТОВ «ЦЕТЕХНО» за 2020 рік, копію Звіту про фінансові результати за 2020 рік, копію квитанції № 2 від 11.06.2021р., копію Звіту про рух грошових коштів (за непрямим методом) за 2020 рік, копії оборотної відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» про поточний стан кредиторської заборгованості ТОВ «Цетехно» по взаємовідносинам з ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» в розрізі договору поставки № 150819 від 15.08.2019 та договору купівлі-продажу товару № ОФ-25/09- 19 від 25.08.2019, а також копію Звіту незалежного аудитора ТОВ «Кроу Ерфольг Україна» від 09.06.2021. Відповідно до зазначених документів розмір торгової кредиторської заборгованості ТОВ «Цетехно» перед вітчизняними та іноземними постачальниками станом на 31 грудня 2020 року складає загалом 1 067 617 тис. гривень.

Також відповідачем повідомлено, що інші поставки товарів з боку ТОВ «Гаджет Трейдінг», окрім товарів поставлених відповідно до умов договору поставки № 150819 від 15.08.2019 та договору купівлі-продажу товару № ОФ-25/09-19 від 25.08.2019 в бухгалтерському та податковому ТОВ «Цетехно» не обліковувались.

09.09.2021 року судом отримано від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» заперечення на клопотання ТОВ «ЦЕТЕХНО» про призначення по справі судової почеркознавчої та судово-технічної експертиз (вх. ГСОО №23832/21).

У судовому засіданні 09.09.2021 року суд ухвалою у протокольній формі оголосив відкладення підготовчого засідання на 15.09.2021 року.

14.09.2021 року до суду від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» надійшли письмові пояснення (вх. ГСОО №24249/21), відповідно до яких позивач зазначає, що в нього відсутні оригінали документів доданих до відповіді на відзив, що унеможливлює проведення експертизи.

У судовому засіданні 15.09.2021 року представник відповідача просив не розглядати клопотання про призначення судової почеркознавчої та судово-технічної експертиз, в зв`язку з наведеними позивачем обставинами щодо відсутності оригіналів вказаних у клопотанні документів та надав до матеріалів справи клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. Суд залучив до матеріалів справи подане відповідачем у судовому засіданні клопотання та, за згодою сторін, ухвалою у протокольній формі оголосив про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду справи по суті в засіданні суду на 27.09.2021 року та 06.10.2021 року, в зв`язку з значним обсягом матеріалів справи.

24.09.2021 року до суду від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» надійшли письмові пояснення (вх. ГСОО №25325/21), які були залучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 27.09.2021 року суд ухвалою у протокольній формі оголосив перерву для розгляду справи по суті до заздалегідь визначеної дати, а саме 06.10.2021 року.

06.10.2021 року судом отримано від ТОВ «ЦЕТЕХНО» клопотання про відкладення судового засідання, в зв`язку з перебуванням представника відповідача на лікарняному (вх. ГСОО №26357/21).

За результатом задоволення даного клопотання, у судовому засіданні 06.10.2021 року, суд ухвалою у протокольній формі відклав розгляд справи по суті на 12.10.2021р.

У судовому засіданні 12.10.2021 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив, що повне рішення буде складено 22.10.2021 року. При цьому суд призначив у справі судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 27.10.2021 року о 14:00.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, суд встановив:

Протягом жовтня - листопада 2019 року ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» в адресу ТОВ «ЦЕТЕХНО» було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні у кількості 223 шт., реєстраційні номери , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , на загальну суму ПДВ 162 845 465, 91 грн., і загальну суму поставлених товарів 991 073 530, 82 грн.

Як зазначає позивач, вказані податкові накладні складені за фактом поставки товарів відповідно до номенклатури та асортименту зазначеному у відповідних податкових накладних.

Факт складення та реєстрації податкових накладних ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» в адресу ТОВ «ЦЕТЕХНО» за жовтень 2019 року на суму ПДВ - 86 758 927, 9 грн. та за листопад 2019 року на суму ПДВ - 76 086 538, 01 грн. підтверджуються, також листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області за вих.№ 45419/6/04-36-18-03-15 від 01.07.2021, який наявний в матеріалах справи.

Як вбачається із наданих відповідачем доказів, протягом жовтня - листопада 2019 року ТОВ «ЦЕТЕХНО» включило до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 162 845 465,91 грн. по складеним та зареєстрованим ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» податковим накладним, відповідно до даних Розділу ІІ «Податковий кредит» Додатку 5 (розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) до податкових декларацій з ПДВ за жовтень 2019 року (сума ПДВ - 86 758 927,9 грн.) (за номером 17 та 18) та листопад 2019 року (сума ПДВ - 76 086 538,01 грн.) (за номером 166).

Факт поставки товару згідно номенклатури та асортименту, визначених в податкових накладних, складених ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» та зареєстрованих на користь ТОВ «ЦЕТЕХНО» на суму 991 073 530, 82 грн. протягом жовтня-листопада 2019 року, підтверджується, зокрема, фактом реєстрації відповідних податкових накладних на суму податкового кредиту, відповідного обсягу постачання та врахування зазначеного податкового кредиту у складі податкового кредиту при поданні декларацій з податку на додану вартість ТОВ «ЦЕТЕХНО» в листопаді та грудні 2019 року за звітні жовтень та листопад 2019 року, відповідно, та оприбуткування товарів, зазначених в податкових накладних, наданих ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» в бухгалтерському обліку ТОВ «ЦЕТЕХНО», що підтверджується звітами по проводках, які відображені в обороно-сальдових відомостях, наданих ТОВ «ЦЕТЕХНО» разом із клопотанням про призначення судової економічної експертизи.

23 березня 2021 року позивачем було скеровано в адресу відповідача вимогу за вих. №22/03/21/3 про оплату за поставлений Товар в розмірі 991 073 530, 82 грн.

Як стверджує позивач, на момент подачі до суду позовної заяви, відповідачем не сплачено борг, що стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 991 073 530, 82 грн, а також витрат на правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору.

Разом з тим відповідач -ТОВ «ЦЕТЕХНО», у якості заперечень щодо позову зазначає, що в період жовтень та листопад 2019 року між відповідачем та позивачем існували договірні відносини. Так 15 серпня 2019 року між ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» (постачальник) та ТОВ «ЦЕТЕХНО» (покупець) був укладений договір поставки № 150819, відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність Покупця Товар в асортименті та за цінами зазначеними рахунках-фактурах, видаткових накладних, які є невід`ємними частинами Договору, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити оплату. Також, 25 вересня 2019 року між ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» (продавець) та ТОВ «ЦЕТЕХНО» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу товару № ОФ-25/09-19, відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти й оплатити основні засоби у відповідності до умов Договору.

Так, відповідач зазначає, що ТОВ «ЦЕТЕХНО» не має заборгованості перед ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» по вище зазначеним договорам, та може підтвердити зазначені обставини належними доказами, поряд з тим, оскільки предмет позову не стосується правовідносин, що виникли за вказаними договорами Відповідач не додав такі докази до відзиву. Крім того, відповідач зазначає, що в бухгалтерському обліку ТОВ «ЦЕТЕХНО» не враховуються будь-яка заборгованість перед ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ».

Таким чином, ТОВ «ЦЕТЕХНО» заперечує проти обставин щодо наявності в нього заборгованості з оплати товарів, зазначених в роздруківках податкових накладних, наданих позивачем, на загальну суму 991 073 530,82 грн.

На виконання зазначеної ухвали ТОВ «ЦЕТЕХНО» надало копії відповідних документів, в тому числі видаткові накладні, які складались сторонами на виконання умов договору поставки № 150819 від 15.08.2021 та договору купівлі-продажу товару № ОФ-25/09-19 від 25.09.2021, на загальну суму 991 073 531, 13 грн.

Разом з тим, суд зауважує, що матеріали справи містять видаткові накладні, надані позивачем щодо постави товарів на суму 991 073 530, 82 грн., між тим, у позивача відсутні оригінали вказаних документів та видаткові накладні, надані відповідачем, щодо постави товарів на суму 991 073 531, 13 грн., між тим, дані докази викликають обґрунтовані сумніви у позивача щодо їх достовірності, в зв`язку з чим, суд не бере дані докази до уваги та здійснює розгляд справи на підставі інших доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Отже, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (п.2.ст. 2 ГПК України).

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

За приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.ст. 6, 626 та 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу (ч. 1 ст. 637 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 3, 4 ст. 213 Цивільного кодексу України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст. 639 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України також визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. раїни про договір купівлі-продажу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За результатами дослідження наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про існування між сторонами правовідносин, за умовами яких відповідачу було поставлено товар на суму 991 073 530, 82 грн. (як зазначає позивач) або на суму на суму 991 073 531, 13 грн. (як вказує відповідач).

Між тим, з урахуванням певних обставин, оскільки між сторонами існували тривалі ділові стосунки, а ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» проводить системне відновлення своєї діяльності та первинної документації, встановленню підлягають обставини доведення позивачем факту поставки товару та невиконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати грошових коштів за отриманий товар.

Позивач, обґрунтовуючи позов, посилається на податкові накладні, підтвердження факту реєстрації податкових накладних на відповідну суму податковою службою, підтвердження факту врахування податкового кредиту отриманого ТОВ «ЦЕТЕХНО» від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» в деклараціях з податку на додану вартість, які подавались ТОВ «ЦЕТЕХНО» до податкової служби у складі обов`язкової податкової звітності.

Досліджуючи дані докази суд зазначає, що вказані докази не можуть бути спотворені (сфальсифіковані) сторонами, зважаючи на відображення та зберігання їх у відповідній звітності та електронних базах, (зокрема ЕРПН) підтверджених державним органом (ДПС), що не заперечується сторонами.

При цьому відповідач, ставлячи під сумнів факт поставки товару, який підтверджується з боку позивача переважно фактом створення та реєстрації податкових накладних в адресу відповідача, які в свою чергу включають в себе певну номенклатуру та асортимент товару, який мав бути об`єктом господарських відносин, що мали місце між сторонами, фактично підтвердив факт існування відносин сторін із поставки товарів, що відбулась в жовтні - листопаді 2019 року на суму, яка подібна до ціни позову, зауваживши, що поставка відбувалась виключно на виконання Договору поставки №150819 від 15.08.2019 року та Договору поставки ОФ 25/09-19 від 25.09.2019 року.

Між тим відповідач, у своєму відзиві зазначив, що поставки товарів, які мале місце за відповідними Договорами, не стосуються предмету позову та не мають жодного відношення до поставки, яка відбувалась протягом жовтня-листопада 2019 року, про яку у позові та інших заявах по суті повідомляє позивач, в зв`язку з чим, на думку відповідача, не має необхідності надавати суду докази оплати товарів за цими Договорами або надавати докази відсутності обв`язку у відповідача здійснювати оплату на користь позивача.

Суд критично ставиться до такої позиції відповідача, оскільки відповідно до вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, саме відзив повинен містити, заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази і норми права.

Отже, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення сторін, суд зауважує, що відповідач мав самостійно перевірити в своєму обліку факт реєстрації відповідних 223 податкових накладних та асортимент/номенклатуру товарів, зазначених в них, в зв`язку з чим і було відмовлено у клопотанні відповідача про проведення експертизи по встановленню цих обставин.

З урахуванням наданих сторонами доказів, суд доходить висновку що факт поставки товару згідно номенклатури та асортименту, визначених в податкових накладних, складених ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» та зареєстрованих на користь ТОВ «ЦЕТЕХНО» на суму 991 073 530, 82 грн. протягом жовтня-листопада 2019 року підтверджується, зокрема, фактом реєстрації відповідних податкових накладних на суму податкового кредиту, відповідного обсягу постачання та врахування зазначеного податкового кредиту у складі податкового кредиту при поданні декларацій з податку на додану вартість ТОВ «ЦЕТЕХНО» в листопаді та грудні 2019 року за звітні жовтень та листопад 2019 року, відповідно, та оприбуткування товарів, зазначених в податкових накладних, наданих ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» в бухгалтерському обліку ТОВ «ЦЕТЕХНО», що не заперечується останнім.

Разом з тим, із наданих відповідачем документів вбачається, що відповідно до Договору поставки № 150819 від 15 серпня 2019 року визначено, що товар поставляється партіями відповідно до письмових замовлень Покупця (ТОВ «ЦЕТЕХНО»), затверджених Постачальником (ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ»). Під партією слід розуміти ту кількість товару, яка узгоджена Сторонами в одному замовленні, сплачена Покупцем та зазначена у видатковій накладній.(п.2.1). Асортимент, одиниця виміру, загальна кількість та ціни на Товар в межах кожної окремої партії Товару, що підлягає поставці за Договором, визначаються узгодженими Покупцем видатковими накладними, які є невід`ємними частинами даного Договору.(п.2.2). Сторони погоджують асортимент, кількість товару, ціну партії товарів шляхом надіслання Покупцем Постачальнику заявки за допомогою електронної пошти, факсимільного зв`язку чи іншим письмовим способом, складених на підставі прас-листків (прейскуранту). Замовлення надсилається Покупцем на електронну адресу Постачальника не пізніше ніж за 5 робочих днів до дати поставки партії товару за допомогою поштового, електронного чи факсимільного зв`язку за реквізитами Постачальника, вказаними у цьому договорі.(п.2.3.). Додаткова угода від 10.09.2019 р. містить положення про можливість розрахунку за поставлений Товар у вексельній формі із застосуванням простого векселю.

Відповідно до умов Договору купівлі продажу товару № ОФ-25/09-19 в порядку та на умовах, визначених цим договором Продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах визначених цим Договором, зобов`язується прийняти й оплатити основні засоби.(п.1.1.) Асортимент, кількість та ціна договору вказуються в рахунках та видаткових накладних, що є невід`ємною частиною даного Договору.(п.1.3.). Загальна ціна за цим Договором становить 20 569 504 грн. 50 коп. з ПДВ. (п.2.1). Відповідно до п.2.4. Договору оплата за Товар може здійснюватися у вексельній формі шляхом видачі Покупцем на користь Продавця безвідсоткового переказного векселя у рахунок погашення наявної заборгованості на суму, що не перевищує загальну суму Договору, вказану в п2.1. Право власності на товар переходить по Покупця з моменту приймання товару за видатковими накладними.

Відповідачем на підтвердження поставок товару за договором поставки № 150819 від 15 серпня 2019 року та договором купівлі-продажу товару № ОФ-25/09-19 були надані видаткові накладні, а також складений реєстр документів за договором № ОФ-25/09-19 на суму 20 569 504 грн. 50 коп. та за договором поставки на суму 970 504 026, 64 грн.

Разом з тим, суд зауважує, що у наданих відповідачем видаткових накладних, відсутні посилання на договір поставки № 150819 від 15 серпня 2019 року та договір купівлі-продажу товару №ОФ-25/09-19, як на підставу для їх складання, а підписання зазначених накладних уповноваженими представниками сторін викликає сумніви так само, як й підписання видаткових накладних, копії яких були надані позивачем. У реєстрі документів на суму 970 504 026, 64 грн. також не зазначено, на підставі якого Договору здійснено поставку товару на вказану суму.

Зважаючи на досліджені докази, з урахуванням ч.1. ст. 75 ГПК України, оскільки надані сторонами первинні документи підтвердили факт постачання одних і тих самих товарів, суд вважає доведеним факт поставки товарів, при цьому зауважує, що, з огляду на вірогідність, більш доведеною вбачається поставка згідно номенклатури та асортименту, визначених в податкових накладних, складених ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» та зареєстрованих на користь ТОВ «ЦЕТЕХНО» на суму відвантаження 991 073 530, 82 грн. протягом жовтня-листопада 2019 року.

При цьому, суд зауважує, що сторони мають виконувати обов`язки, визначені статтею 42 ГПК України, зокрема сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Наряду з тим, суд констатує, що згідно із практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства ? суду та сторін (позивача та відповідача) принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, ? із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

В свою чергу принцип диспозитивності полягає у праві сторони на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами, активно впливати на процес з метою захисту своїх прав та інтересів, і є одним із основних принципів судочинства та є свідченням того, що саме сторона є рушійною та визначальною силою процесу.

Між тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту оплати товарів, поставлених позивачем протягом жовтня - листопада 2019 року на суму 991 073 530, 82 грн.

Верховним Судом в Постанові від 11.09.2020 у справі № 910/16505/19 наголошено, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Як зазначає Верховний Суд, стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відповідно до ч.1. ст.161 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

В свою чергу статті 165 ГПК України регламентує порядок подачі відзиву, відповідно до якої, зокрема відзив має містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання, при цьому частина 4 зазначеної статті визначає, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Як вбачається зі матеріалів справи, відповідач не скористався в повній мірі своїм правом, визначеним ст. 165 ГПК України, та не подав всі наявні в нього докази, щодо взаємовідносин сторін, які склалися в жовтні-листопаді 2019 року з приводу поставки товару, та не послався на відповідні докази на підтвердження власної позиції.

Виходячи зі змісту статті 80 ГПК України, відповідач подає суду докази разом з поданням відзиву. Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відтак, ТОВ «ЦЕТЕХНО» зобов`язане було подати всі докази на обґрунтування своїх заперечень у визначений законом та судом строк, до відзивів на позов, а у разі не можливості такої подачі з об`єктивних причин, - письмово повідомити про це суд, зазначивши при цьому - доказ, який не може бути поданий, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк та відповідні докази про здійснення всіх залежних дій, спрямованих на отримання вказаних доказів.

Відповідно до статті 80 ГПК України, у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Натомість, ТОВ «ЦЕТЕХНО» про жоден з витребуваних доказів у своїх заявах по суті не згадував та не зазначав, у чому полягала неможливість такої подачі цих доказів, не обґрунтовував поважність причин неподання доказів (зазначаючи при цьому - доказ, який не може бути поданий, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк та відповідні докази про здійснення всіх залежних дій, спрямованих на отримання вказаних доказів).

Відповідно до частини 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Матеріали справи не містять клопотань або письмових пояснень відповідача щодо неможливості подати докази у строк, з причин, що не залежали від нього.

Суд обмежений в можливості врахувати докази в обґрунтування позиції відповідача, які були витребувані внаслідок часткового задоволення клопотання позивача, при цьому досліджуючи всі матеріали справи, надані докази та пояснення сторін в сукупності, суд доходить висновку, щодо суперечності інформації наявної в наданих відповідачем документах фактичним обставинам справи та недоведення відповідачем відсутності заборгованості за вказаними податковими накладними.

Так, в порядку витребування доказів ТОВ «ЦЕТЕХНО», були надані документи, які, згідно із поясненнями представника ТОВ «ЦЕТЕХНО», мають свідчити про відсутність заборгованості ТОВ «ЦЕТЕХНО» за поставку Товарів від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» протягом жовтня-листопада 2019 року на суму 991 073 530, 82 грн., зокрема:

- платіжні доручення із призначенням платежів по дог. № ОФ-25/09-19 від 25.09.2019 та по дог. Поставки № 15/08-19 від 15.08.2019 на загальну суму 4053500 грн.

- угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.10.2019р у розмірі 45646,04грн. за договором поставки №15082019 від 15.08.2019р. та угодою від 29.10.2019;

- акт приймання передачі векселя від 06.11.2019р. на виконання умов договору №150819 від 15.08.2019р. на суму 400 000 000 грн. (5 простих на 224 533 млн. та 27 переказних на 175 467 млн.)

- повідомлення ТОВ «Холекс Трейд» від 21.12.2020р. про відступлення права вимоги до ТОВ «ЦЕТЕХНО» від ТОВ «Кредитні Іновації» на суму 287 567 439, 75 грн. із розрахунком та переліком видаткових накладних.

- повідомлення ТОВ «Ісіда Девелопмент Гурп» від 21.12.2020р. про відступлення права вимоги до ТОВ «ЦЕТЕХНО» від ТОВ «Кредитні Іновації» на суму 299 406 945, 34 грн. із розрахунком та переліком видаткових накладних.

Між тим, суд зауважує, що за результатом дослідження даних документів доходить висновку, що вони є суперечливими та такими що не підтверджують факт оплати та/або відсутності обов`язку здійснювати таку оплату на користь ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» з боку ТОВ «ЦЕТЕХНО», оскільки, по-перше, згідно платіжних доручень на суму 4 053 500грн., які свідчать про розрахунки за Договорами №150819 від 15.08.19р. та № ОФ-25/09-19 від 25.09.2019р., що укладені до спірного періоду, із призначення платежу неможливо дійти висновку про оплату саме за поставку товарів у жовтні-листопаді 2019 року, при цьому жодного видаткового документу створеного у спірний період на виконання цих Договорів на вказану суму відповідачем до матеріалів справи не додано. По-друге, акт приймання передачі векселів підписаний на суму 400 000 000 грн. (5 простих на 224 533 000, 00. та 27 переказних на 175 467 000, 00.) з боку ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» підписаний особою, підпис якої міститься на Договорі ОФ-25/09-19 від 25.09.2019р. на суму 20 589 504, 50 грн., при цьому жодного видаткового документу, створеного на виконання цього Договору матеріали справи також не містять. Додаткова угода до договору №150819 від 15.08.19р. містить посилання на можливість розрахунків у вексельній формі із застосуванням простого векселю, при цьому сам акт містить посилання на застосування переказних векселів на суму 175 467 000грн. Жодного зв`язку із поставкою товарів згідно номенклатури та асортименту визначеному податковими накладними, наданим ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» імовірний факт передачі окреслених векселів не встановлено. По-третє, повідомлення ТОВ «Холекс Трейд» та ТОВ «Ісіда Девелопмент Гурп» від 21.12.2020р. про відступлення права вимоги до ТОВ «ЦЕТЕХНО» від ТОВ «Кредитні Іновації» на загальну суму 586 974 385, 09 грн. із розрахункам та перелікам видаткових накладних не можуть свідчити про відсутність зобов`язання з оплати зазначеної суми на користь ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» з боку ТОВ «ЦЕТЕХНО», оскільки відповідні документи не підтверджують факт відступлення права вимоги з оплати товарів поставлених протягом жовтня-листопада 2019 року з боку ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» на користь будь-якої іншої третьої особи. Зазначені повідомлення містять відомості щодо первісного кредитора, і таким кредитором не є ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ». По-четверте, щодо угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.10.2019р у розмірі 45646,04грн. за договором поставки №15082019 від 15.08.2019р. та угодою від 29.10.2019р. взагалі не можливо дійти висновку про її відношення до вказаних поставок та щодо яких зобов`язань взагалі іде зарахування.

Отже, оцінюючи докази в їх у сукупності, суд зазначає, що 223 податкові накладні, які були додані позивачем до позовної заяви, є належними, допустимими та більш вірогідними доказами що підтверджують обставини наведені позивачем щодо поставки товарів.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в пунктах 4.28 - 4.31. Постанови Великої Палати від 29 червня 2021 року у справі № 910/23097/17, який зазначив, що «Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки. Аналіз наведених норм свідчить, що підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст. Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податку на додану вартість при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце. Податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (підрядником) на постачання послуг на користь другої сторони (замовника), може бути доказом правочину з огляду на те, що така поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків».

Також суд зазначає, що дані, які містяться у видаткових накладних, наданих обома сторонами, співпадають з даними податкових накладних щодо номенклатури товару та періоду поставки, але викликають сумніви у сторін стосовно їх достовірності, а тому суд не враховує дані докази як належні.

Щодо інших документів, наданих суду відповідачем, то з огляду на недоведеність у переконливості наявності обставин (підстав) з якими вони пов`язуються з предметом даного позову, суд не може сприймати дані докази як вірогідні та вважати їх належними та допустимими.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявність обставин поставки товару, що підтверджена податковими накладними є більш вірогідною, ніж докази, надані відповідачем на її спростування та на підтвердження відповідачем відсутності його зобов`язання з оплати поставлених товарів. При цьому суд зазначає, що позбавлений можливості приймати зазначені до розгляду копії документів в якості доказів, наданих до суду в порядку витребування доказів, на які може послатись відповідач на обґрунтування власної позиції, в силу частини 8 ст. 80 ГПК України, оскільки вони подані із порушенням строків на подання доказів при цьому сторона не обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд наголошує, що ТОВ «ЦЕТЕХНО» було зобов`язано подати всі докази, на обґрунтування своїх заперечень у визначений законом та судом строк, разом із поданням першої заяви по суті, а у разі не можливості такої подачі з об`єктивних причин, - письмово повідомити про це суд, зазначивши при цьому - доказ, який не може бути поданий, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк та відповідні докази про здійснення всіх залежних дій, спрямованих на отримання вказаних доказів.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку про недоведення відповідачем належними та допустимими доказами відсутність заборгованості за поставлений товар на суму 991 073 530, 82 грн. та, з огляду на більшу вірогідність доказів, наданих позивачем, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» щодо стягнення з ТОВ «ЦЕТЕХНО» вартості отриманого товару у сумі 991 073 530, 82 грн.

При розподілі судових витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТЕХНО" (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 41, ) заборгованість у розмірі 991 073 530/дев`ятсот дев`яності один мільйон сімдесят три тисячі п`ятсот тридцять/грн. 82 коп., а також 794 500/сімсот дев`яносто чотири тисячі п`ятсот/ грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.Призначити у справі судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 27.10.2021 року о 14:00.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 жовтня 2021 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська