ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

01.11.2021м. СумиСправа № 920/1052/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши заяву представника позивача від 27.10.2021 №б/н (вх№3876 від 28.10.2021) про забезпечення позову у справі №920/1052/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПС-Суми" (просп. М.Лушпи, 31, кв. 64, м. Суми, 40000, ),

до відповідача Комунального підприємства "Сумитеплоенергоцентраль" (вул. Петропавлівська, 70, м. Суми, 40000, ),

про стягнення 155040,68 грн.

Встановив:

27.09.2021 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача заборгованість за виконані роботи у сумі 145865,17 грн, пеню у сумі 9127,56 грн та три проценти річних у сумі 1762,37 грн, а також - стягнути з відповідача понесені судові витрати у сумі 4325,61 грн.

Ухвалою від 01.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1052/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; установлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.

Ухвалою від 25.10.2021 задоволено клопотання відповідача про поновлення та продовження процесуальних строків від 21.10.2021 №2090/01-03 (вх№3798 від 21.10.2021 та клопотання відповідача від 20.10.2021 №2081/01-03 (вх№3808 від 21.10.2021) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження у справі №920/1052/21; постановлено подальший розгляд справи № 920/1052/21 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; призначити підготовче засідання у даній справі на 02.12.2021, 10:30; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.

28.10.2021 представник позивача через систему «Електронний суд» надіслав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АПС-Суми» до Комунального підприємства «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради у справі №920/1052/21 в межах суми позову з урахуванням судових витрат в сумі 159366,29 грн. шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать Комунальному підприємству «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради, , та розміщені на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, у тому числі, але не виключно, на поточному рахунку за реквізитами IBAN НОМЕР_1 , а також на всіх інших рахунках у банківських та фінансово-кредитних установах, які відкриті станом на дату застосування заходів забезпечення позову або будуть відкриті після застосування заходів забезпечення позову, до набрання законної сили рішенням у справі №920/1052/21.

Подану заяву позивач аргументує тим, що станом на 27.10.2021 відповідач своїх заперечень проти позову не висловив, розрахунків з позивачем за виконані роботи за договором від 23.09.2020 не виконав, проте, з метою умисного затягування розгляду справи, на думку представника позивача, заявив клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні, яке судом було задоволено, як наслідок представник позивача вважає, що порушується право позивача на грошові кошти, що належать йому від відповідача за договором від № 23/09/1 від 23.09.2020. Крім того, в обґрунтування поданої заяви представник відповідача надає інформацію із сайту «Судова влада України», відповідно до якої в провадженні Господарського суду Сумської області за участю КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР знаходиться 8 справ (№920/846/21, N920/849/21, N920/959/21, N920/1052/21, N920/1053/21, N920/1054/21, N920/1055/21, N920/1056/21) про стягнення заборгованості у загальній сумі 3015345,38 грн. Значна кількість справ, де КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР є відповідачем, на думку представника позивача, може утруднити виконання рішення суду про стягнення боргу на його користь у даній справі.

Згідно з частинами першою та другою статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.01.2020 у справі №922/2163/17).

Заява позивача про забезпечення позову наведеним вимогам не відповідає.

Зазначена заява містить тільки припущення заявника про утруднення чи неможливим виконання судового рішення у даній справі, у зв`язку з ухиленням відповідача від добровільного виконання своїх обов`язків за договірними зобов`язаннями та наявністю в провадженні Господарського суду Сумської області восьми справ, в яких відповідачем є КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР.

З поданих матеріалів (заяви про забезпечення позову, доказів сплати судового збору за подання даної заяви та роздруківки із сайту «Судова влада України») вбачається, що заявником не подано жодних належних доказів на підтвердження обставин, які можуть утруднити виконання судового рішення в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що саме на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами неможливість в подальшому виконання рішення суду саме внаслідок дій або бездіяльності відповідача, тобто наявності у нього наміру ухилитися від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, доводи, викладені представником позивача у заяві про забезпечення позову, відхиляються судом за необґрунтованістю, оскільки не підтверджені відповідними доказами, а самі по собі такі доводи не підтверджують факту неможливості у майбутньому виконати судове рішення через можливі неправомірні дії відповідача та наявність інших справ в провадженні Господарського суду, в яких відповідачем є також КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника позивача від 27.10.2021 №б/н (вх№3876 від 28.10.2021) про забезпечення позову у справі №920/1052/21

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 01.11.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі «Інтернет», за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається - https://court.gov.ua/sud5021/.

Суддя В.Л. Котельницька