ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. Справа №907/1032/15

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» №07-2021/18 від 14.07.2021 (вх.№01-05/2518/21 від 26.07.2021)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 17.06.2021 (повний текст складено 23.06.2021, суддя Ремецькі О.Ф.), постановлену за результатами розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» від 23.03.2021 №154-25/1892 про відмову від кредиторських вимог та виключення їх зі складу реєстру вимог кредиторів ПАТ «Затисянський хімічний завод»

у справі №907/1032/15

за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, м.Ужгород

до Публічного акціонерного товариства «Затисянський хімічний завод», смт. Королево, Виноградівський район, Закарпатська область, код 05792908

про банкрутство

за участю представників: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.06.2021 у справі №907/1032/15 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» від 23.03.2021 №№154-25/1892 про відмову від кредиторських вимог та виключення їх зі складу реєстру вимог кредиторів ПАТ «Затисянський хімічний завод».

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Закарпатської області від 17.06.2021, скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 17.06.2021 у справі №907/1032/15 та прийняти нове рішення, яким заяву ПрАТ «Закарпраттяобленерго» від 23.03.2021 №154-25/1892 задоволити; прийняти відмову ПрАТ «Закарпаттяобленерго», яке є правонаступником ПАТ «Закарпаттяобленерго» від кредиторських вимог до ПАТ «Затисянський хімічний завод» на суму 290053,17 грн.; закрити провадження у справі №907/1032/15 в частині кредиторських вимог ПрАТ «Закарпаттяобленерго», яке є правонаступником ПАТ «Закарпаттяобленерго» та виключити з реєстру вимог кредиторів ПАТ «Затисянський хімічний завод» вимоги ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на загальну суму 290053,17 грн.; зобов`язати ліквідатора банкрута внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Затиснянський хімічний завод» (виключити вимоги ПрАТ «Закарпаттяобленерго») та сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів і комітет кредиторів) та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2021 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 поновлено Приватному акціонерному товариству «Закарпаттяобленерго» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Закарпатської області від 17.06.2021 у справі №907/1032/15, відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк до 13.08.2021для надання відзиву на апеляційну скаргу, призначено розгляд справи на 18.08.2021.

16.08.2021 на адресу суду надійшла заява апелянта про розподіл судових витрат.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 розгляд справи відкладено на 22.09.2021. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 розгляд справи відкладено на 20.10.2021.

20.10.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання ліквідатора ПАТ «Затиснянський хімічний завод» арбітражного керуючого Чорнія М.В. про розгляд справи без участі ліквідатора за наявними матеріалами.

В судове засідання 20.10.2021 учасники апеляційного провадження явки повноважних представників не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, долученими до матеріалів справи.

Враховуючи те, що явка учасників справи не визнавалась обов`язковою, апелянт та ліквідатор подали суду клопотання про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги без участі представників сторін, за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває справа за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області до Публічного акціонерного товариства «Затисянський хімічний завод» про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02.10.2015 порушено провадження у справі №907/1032/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Затисянський хімічний завод».

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.12.2015 у справі №907/1032/15 визнано розмір та склад кредиторських вимог до ПАТ «Затисянський хімічний завод», в тому числі вимоги Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» на суму 287617,17 грн. основної заборгованості підлягають задоволенню у четвертій черзі, 2436,00 грн. судового збору у першій черзі.

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 28.04.2016 ПАТ «Затисянський хімічний завод» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 26.12.2018 ліквідатором ПАТ «Затисянський хімічний завод» призначено арбітражного керуючого Чорнія М.В.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.08.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ «Затисянський хімічний завод» (разом з поточними вимогами до банкрута), в тому числі визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариство «Закарпаттяобленерго» на суму 287617,17 грн. основної заборгованості у четвертій черзі, 2436,00 грн. судового збору у першій черзі.

24.03.2021 ПрАТ «Закарпаттяобленерго», яке є правонаступником ПАТ «Закарпаттяобленерго» звернулось до Господарського суду Закарпатської області із заявою від 23.03.2021 №154-25/1892, у якій кредитор просив прийняти відмову ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від кредиторських вимог на суму 290053,17 грн., закрити провадження у справі №907/1032/15 в частині кредиторських вимог ПрАТ «Закарпаттяобленерго» до ПАТ «Затисянський хімічний завод», виключити з реєстру вимог кредиторів ПАТ «Затисянський хімічний завод» вимоги ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на загальну суму 290 053,17 грн., зобов`язати ліквідатора банкрута внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів та сформувати представницькі органи кредиторів у порядку, передбаченому ст.48 КУзПБ.

У клопотанні кредитор покликається на норми ст.191, п.4.ч.1 ст.231 ГПК України, ч.4ст.64 КУзПБ та зазначає, що процесуальні наслідки відмови від кредиторських вимог йому відомі.

Ліквідатор у справі, арбітражний керуючий Чорній М.В. під час розгляду справи в суді першої інстанції надав пояснення щодо заяви ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про відмову від кредиторських вимог, у яких вказував, що у випадку задоволення заяви про відмову від кредиторських вимог буде дотримано принцип добросовісності та не буде зловживанням правом і порушення прав інших учасників у справі про банкрутство лише за умови дотримання кредитором обов`язку щодо сплати винагороди арбітражному керуючому за виконання ним своїх повноважень у справі.

Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржену ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відмову від кредиторських вимог та виключення їх зі складу реєстру вимог кредиторів, дійшов висновку про те, що право відмови кредитора від кредиторських вимог та виключення таких з реєстру вимог кредиторів не передбачено Кодексом України з процедур банкрутства.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржена ухвала є незаконною та необґрунтованою, відмовивши кредитору у задоволенні заяви суд позбавив його можливості скористатись правом, передбаченим ст.191 ГПК України, відмовитись від позову на будь-якій стадії процесу, а в даному випадку від кредиторських вимог.

Апелянт наголошує, що відмова від кредиторських вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, а також зауважує, що вимоги ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на суму 287617,17 грн. основної заборгованості та 2436,00 грн. судового збору залишаються непогашеними, тому не зрозуміло які додаткові витрати покладаються на кредиторів, в тому числі і на ПрАТ «Закарпатттяобленерго». Питання щодо виплати грошової винагороди арбітражному керуючому є передчасним і не має відношення до вибору кредитора скористатись своїм правом щодо відмови від кредиторських вимог.

Окрім того, апелянт просив покласти на боржника понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи про банкрутство правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що до спірних правовідносин застосовуються норми Кодексу України з процедур банкрутства у відповідності до п.4 Прикінцевих і перехідних положень цього Кодексу.

Апелянт, обґрунтовуючи своє право відмовитись від кредиторських вимог посилається на ч.1 ст.191 ГПК України, яка передбачає право позивача відмовитись від позову на будь-якій стадії провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Слід зазначити, що відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України така можливість передбачена на будь-якій стадії провадження, проте, до набрання судовим рішенням за результатами розгляду позову законної сили.

Таким чином, через призму застосування до спірних відносин правової норми, викладеної у ч.1 ст.191 ГПК України, відмова від кредиторських вимог (від позову) відповідно до ст.191 ГПК України можлива лише до ухвалення судового рішення за результатом розгляду заяви з кредиторськими вимогами (такого позову).

В цьому випадку ухвала місцевого господарського суду про визнання кредиторських вимог не була оскаржена та набрала законної сили.

Тобто, відмова від кредиторських вимог щодо яких вже існує судове рішення, яке набрало законної сили (ухвала Господарського суду Закарпатської області від 18.12.2015 у цій справі), суперечить положенням ч.1 ст.191 ГПК України, на підставі якої Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» звернулось до суду із заявою про відмову від кредиторських вимог.

Водночас, подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника, участь кредитора у справі про банкрутство, порядок задоволення визнаних вимог кредиторів, регулюється саме нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, у статті 64 КУзПБ, яка регулює черговість задоволення вимог кредиторів, зокрема, в частині четвертій вказаної статті, встановлено, що у разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги ліквідатор не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

Вказана норма, викладена у ч.4 ст. 64 КУзПБ передбачає можливість відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги.

Колегія суддів зазначає, що ведення реєстру вимог кредиторів згідно з положеннями частини першої статті 61 КУзПБ належить до компетенції ліквідатора, який відповідно до статті 65 КУзПБ подає до суду дані про розміри погашених вимог кредиторів після завершення всіх розрахунків з кредиторами разом зі звітом та ліквідаційний балансом.

Оскільки, на етапі після визнання кредиторських вимог до боржника та включення їх до реєстру вимог кредиторів на підставі ухвали господарського суду, що набрала законної сили, кредитор наділений лише правом відмови від задоволення визнаних вимог, на підставі такої відмови ліквідатор вносить у графу «Примітки» реєстру вимог кредиторів відмітку про виключення вимог кредиторів у відповідності до вимог п.14 Вимог до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 17.08.2020 №2778/5 (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17.08.2020 за №793/35076).

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість прийняття відмови від кредиторських вимог після ухвалення судового рішення щодо їх визнання у встановленому порядку, закриття провадження у справі в цій частині та виключення їх з реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а ухвалу Господарського суду Господарського суду Закарпатської області від 17.06.2021 у справі №907/1032/15 слід залишити без змін.

В порядку ст.129 ГПК України судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, слід покласти на скаржника. З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги заява ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.86, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» №07-2021/18 від 14.07.2021 (вх.№01-05/2518/21 від 26.07.2021) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 17.06.2021 у справі №907/1032/15 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження визначено у ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.11.2021.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.