ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 Справа № 904/719/21

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Чус О.В., Орєшкіна Е.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 у справі №904/719/21 (суддя Красота О.І.; повне рішення складено 05.05.2021)

за позовом Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ", м.Київ

до ОСОБА_1 , м.Кривий Ріг

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Акціонерне товариство "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом", м.Кривий Ріг

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", м.Покров

про стягнення заборгованості в сумі 88285,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом", третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 87673,31 грн. - заборгованості, 490,01 грн. - пені, 122,17 грн. - 3% річних та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.05.2019 між позивачем, як гарантом та Акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" - як принципалом укладено Договір про надання банківської гарантії №8722/19-ГВ, на підставі якого Гарант на користь Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" видав Банківську гарантію №8722/19-ГВ від 08.05.2019 з метою виконання зобов`язань по Договору поставки №Т1104/05 від 18.04.2018.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 у справі №904/719/21 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" 87673,31 грн. - заборгованості, 461,18 грн. - пені, 115,30 грн. - 3% річних та судовий збір у розмірі 2269,08 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Означене рішення вмотивоване тими обставинами, що на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 21.07.2020 у справі №910/5013/20, Акціонерним товариством "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (позивач) 11.09.2020 сплачено на користь Акціонерного Товариства "ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (третя особа-2) 87673,31 грн. по Гарантії №8722/19-ГВ від 11.05.2019. ОСОБА_1 (відповідач) свої зобов`язання за договором поруки не виконав, сплачену гарантійну суму 87673,31 грн. на вимогу банку на відшкодував, у зв`язку з чим позивачем нараховано відповідачу пеню та 3% за несвоєчасне виконання зобов`язань. Встановивши, що позивачем неправильно визначено початок періоду розрахунку, суд, здійснивши власний перерахунок сум пені та 3% річних, задовольнив позовні вимоги в цій частині частково.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 (відповідач) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 у справі №904/719/21 в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в оскаржуваній частині, в іншій частині залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на неотримання ані досудової вимоги, ані повідомлення про розгляд справи без виклику сторін, оскільки позовну заяву з додатками було надіслано позивачем на неіснуючу адресу, чим апелянта було позбавлено права подати свої заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з підстав складності цього спору та у зв`язку з необхідністю визначення обставин справи, подати відповідне клопотання /зокрема по суті заявлених позовних вимог/, розглядати за правилами загального позовного провадження. Скаржник не погоджується із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, оскільки не підписував Договір поруки №8722/19-ГВ-П від 08.05.2019р. та вже в апеляційному суді має намір заявити клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи враховуючи, що не був поінформований про розгляд справи. Апелянт вважає, що не було обґрунтованих підстав стверджувати про порушення строків виконання зобов`язання відповідачем та як наслідок набуття права нараховувати додатково штрафні санкції. Будь-які додаткові нарахування є надуманими та спрямовані отримати хоча б якусь компенсацію за прострочення оплати, покладання такої відповідальності на відповідача є незрозумілим.

АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (позивач) у своєму відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що твердження відповідача про невідповідність місця реєстрації та проживання не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 своїм підписом затвердив справжність своїх даних та підписав договір поруки №8722/19-ГВ-П від 08.05.2019, в якому зазначено адресу АДРЕСА_1 . Вищезазначений Договір поруки є чинним, та не може давати підстав щодо його недійсності. На час підписання Договору про надання банківської гарантії та Договору поруки ОСОБА_1 був Головою правління АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" та особисто звернувся до відділення Банку із документами про надання банківської гарантії. Відповідачем не надано належного та допустимого доказу, щодо беззаперечного підтвердження недійсності Договору Поруки та неотримання поручителем поштової кореспонденції від Банку/Гаранта, а тому не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї апеляційної скарги. Позивач вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а прийняте рішення судом першої інстанції відповідає нормам процесуального та матеріального права.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи №904/719/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (суддя - доповідач) - Подобєд І.М., судді - Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2021.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2021 у складі головуючого судді Подобєд І.М. апеляційну скаргу залишено без руху апеляційну скаргу залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

02.07.2021 на виконання означеної ухвали суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у сумі 3405,00 грн. та доказами надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи.

За розпорядженням керівника апарату суду від 06.07.2021, враховуючи звільнення рішенням ВРП №1406/0/15-21 від 17.06.2021 ОСОБА_3 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду справи №904/719/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 у справі №904/719/21; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Між Акціонерним товариством "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" (позивач, Гарант) та Акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (третя особа, Принципал) укладений Договір про надання банківської гарантії №8722/19-ГВ від 08.05.2019 (далі - Договір, а.с.23-26).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/5013/20 за позовом АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" до АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (ПАТ Криворіжндпірудмаш") стягнуто з АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" на користь АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" 284197,65 грн. боргу за гарантіями виконання №2448/19-ГВ від 18.02.2019, №8722/19-ГВ від 11.05.2019, судовий збір у розмірі 4262,96 грн. (а.с.27-33).

Суд у справі №910/5013/20 встановив, що 11.05.2019 АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" видано Гарантію виконання №8722/19-ГВ в якості забезпечення виконання постачальником/принципалом - Публічним акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (ПАТ "Криворіжндпірудмаш") зобов`язань за договором поставки №Т1104/05 від 18.04.2018, Додаткової угоди № 1 від 01.06.2018 до Договору поставки, Специфікації №8 від 02.05.2019 на постачання запасних частин на суму 597479,76 грн., бенефіціар - АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ", назва банку бенефіціара АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", сума гарантії 89621,96 грн., строк дії гарантії до 31 січня 2020 включно.

25.11.2019 АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", як Беніфіціар надіслав на адресу АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" вимогу №3815/05 про оплату банком - гарантом суми 8637,65 грн., яка складає 96,38% від суми банківської гарантії, що пропорційно вартості несвоєчасно поставленого товару, протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги та додатків до неї. Підставою для вимоги є порушення постачальником ПАТ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (ПАТ "Криворіжндпірудмаш") умов договору в частині поставки товару в обумовлений термін, що є гарантійним випадком, згідно п.8.6 Специфікації №8.

В подальшому вимогами №95/058 від 14.01.2020, №101-28/4 від 16.01.2020 АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" у зв`язку із закінченням строку сплати коштів, просив Гаранта здійснити гарантійний платіж, у тому числі по Гарантії №8722/19-ГВ від 11.05.2019.

Суд у справі №910/5013/20 встановив факт порушення ПАТ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (ПАТ "Криворіжндпірудмаш"), як Постачальником та Принципалом зобов`язань по Специфікаціях №6 та №8 за Договором поставки, забезпечених гарантіями виконання 2448/19-ГВ від 18.02.2019, №8722/19-ГВ від 11.05.2019, в частині поставки товару у обсязі та строки по Договору, а відтак і настання гарантійного випадку. При цьому, судом не встановлено підстав правомірності відмови АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" у виплаті гарантійного платежу за гарантіями виконання №2448/19-ГВ від 18.02.2019, №8722/19-ГВ від 11.05.2019.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/5013/20, Акціонерним Товариством "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" 11 вересня 2020 сплачено на користь Акціонерного Товариства "ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" 87673,31 грн. (оплата по Гарантії №8722/19-ГВ від 11.05.2019), що підтверджується копією платіжного доручення №1401151 від 11.09.2020 (а.с.34).

У справі, яка наразі розглядається господарським судом, встановлено, що 08 травня 2019 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ", (позивач, Гарант) та ОСОБА_1 (відповідач, Поручитель), укладено Договір поруки №8722/19-ГВ-П від 08.05.2019 (далі - Договір поруки, а.с.35-36).

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, Поручитель поручився перед Кредитором/Гарантом за належне виконання Публічним акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (ПАТ "Криворіжндпірудмаш"), як Боржником/Принципалом взятих на себе зобов`язань, що витікають з Договору про надання банківської гарантії №8722/19-ГВ від 08.05.2019 року, укладеного між Кредитором/Гарантом та Боржником/Принципалом, а саме: протягом 2 банківських днів з моменту сплати Кредитором/Гарантом грошових коштів за банківською гарантією №8722/19-ГВ на вимогу Бенефіціара (або на виконання рішення суду), та отримання від Кредитора/Гаранта відповідної вимоги, відшкодувати Кредитору/Гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступними):

а) суми, фактично сплачені Кредитором/Гарантом Бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених Гарантією, в межах загальної суми відповідальності Кредитора/Гаранта за Гарантією, що складає 89621,96 грн.;

б) збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів;

в) судові витрати, понесені Кредитором/Гарантом за Гарантією (далі-Зобов`язання).

Згідно з п. 1.2. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором/Гарантом у повному обсязі. Боржник/Принципал і Поручитель відповідають перед Кредитором/Гарантом як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора/Гаранта вимагати виконання Зобов`язань, вказаних у п. 1.1. цього Договору повністю (чи у будь - якій його частині) як від Боржника/Принципала та Поручителя разом так і від кожного окремо.

За приписами п.1.3. Договору поруки, відповідальність Поручителя виникає як у випадку виконання Боржником/Принципалом будь - якої частини Зобов`язань, так і при невиконанні Боржником/Принципалом Зобов`язань в цілому.

Відповідно до п. 1.5. Договору поруки, Поручитель підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з умовами Договору гарантії.

В п. 2.1. Договору поруки визначено, Кредитор/Гарант набуває право вимагати від Поручителя виконання Зобов`язання, що випливає із Договору гарантії при умові, якщо в установлений Договором гарантії строк виконання Боржником/Принципалом Зобов`язання не будуть виконані, а також при умові обов`язкового направлення Поручителю повідомлення з вимогою виконати Зобов`язання Боржника/Принципала.

Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому Договору, не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання повідомлення від Кредитора/Гаранта про невиконання Боржником/принципалом Зобов`язань і необхідності їх виконання Поручителем (п. 2.2. Договору).

Повідомлення, що направляється Кредитором/Гарантом Поручителю повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана у договорі) чи надано особисто Поручителю (п. 2.4.).

Відповідно до п. 2.5. Договору Поручитель зобов`язаний своєчасно сповістити Кредитора/Гаранта про зміну своєї адреси. У випадку ненадання інформації щодо зміни адреси, вказаної у цьому договорі, направлення на таку адресу повідомлення Кредитора/Гаранта буде вважатися зробленим належним чином.

У розділі "Реквізити та підписи сторін" Договору зазначено наступну адресу поручителя(відповідача): 50004, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Кленова, буд. 3, кв. 46. Нижче вказаного реквізиту поручителем поставлено підпис.

У відповідності до умов п. 3.1. Договору поруки, сторони встановлюють, що Поручитель, у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, виплачує Кредитору/Гаранту пеню від загальної суми заборгованості Боржника/Принципала по Договору гарантії у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення з дня виникнення зобов`язання Поручителя погасити заборгованість Боржника/Принципала.

08.12.2020 позивач направив на адресу відповідача Вимогу про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по банківській гаранти №8722/19-ГВ від 08.05.2019 на виконання Договору про надання банківської гарантії та Договору поруки №2448/19-ГВ-П від 08.05.2019 (досудова претензія) (а.с.37, 38).

Вимогу направлено за адресою відповідача, вказаною у договорі; враховуючи положення п.п. 2.4., 2.5. Договору повідомлення вважається здійсненим належним чином.

Сума в розмірі 87673,31 грн., що сплачена Банком на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.20 у справі №910/5013/20 по гарантії №8722/19-ГВ від 11.05.2019, позивачу відповідачем не відшкодована, що і слугувало причиною виникнення спору у цій справі.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За приписами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 3.1. Договору поруки сторони встановили, що Поручитель, у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, виплачує Кредитору/Гаранту пеню від загальної суми заборгованості Боржника/Принципала по Договору гарантії у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення з дня виникнення зобов`язання Поручителя погасити заборгованість Боржника/Принципала.

Позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 490,01 грн. та 3% річних у сумі 122,17 грн. за період з 08.01.2021 по 24.01.2021.

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу виконання договору про забезпечення виконання зобов`язання, який був укладений між юридичною особою (банком) та фізичною особою за договором поруки.

Відповідно до частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України такий спір підсудний господарському суду.

За статтею 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частини першої статті 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Згідно з частиною першою статті 569 Цивільного кодексу України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі судового рішення позивач, як Гарант, сплатив Кредиторові (АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат") грошову суму відповідно до умов гарантії.

Отже, у позивача, як Гаранта, виникло право зворотної вимоги до Боржника/Принципала.

Доказів відшкодування Боржником/Принципалом коштів, сплачених Гарантом Кредитору, матеріали справи не містять.

Між тим, як встановлено судом першої інстанції, в забезпечення належного виконання зобов`язання за договором про надання банківської гарантії №8722/19-ГВ від 08.05.2019 року, між позивачем (гарант) і відповідачем (поручитель) було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується солідарно з принципалом відповідати перед гарантом за виконання принципалом всіх його зобов`язань за договором гарантії.

Згідно з частинами першою, другою статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до частин першої, другої статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Задовольняючи позовні вимоги позивача у цій справі, суд першої інстанції виходив із того, що встановив, що позивач надіслав поручителю повідомлення (вимогу) про виконання порушених зобов`язань 08.12.2020. Відповідно до даних з офіційного сайту АТ "Укрпошта" 04 січня 2021 року відповідач отримав зазначену Вимогу про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми. Натомість відповідач свої зобов`язання за Договором поруки не виконав, гарантійну суму позивачу не відшкодував (а.с.39-40).

Встановивши також, що доказів оплати взятих на себе зобов`язань за договором поруки відповідач господарському суду не надав, суд першої інстанції таким чином дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 87673,31 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому місцевий господарський суд визначив, що є правомірними нарахування пені та 3% річних з 09.01.2021, зважаючи на те, що 07.01.2021 був святковим днем, отже останній день сплати відповідно до умов Договору повинен бути 08.01.2021.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з наведеними вище висновками суду першої інстанції та виходить з таких мотивів.

За твердженням апелянта, його як відповідача, не було належним чином повідомлено про розгляд даної справи господарським судом.

Перевіривши ці доводи відповідача колегія суддів встановила наступне.

Належне повідомлення учасників справи про розгляд справи є обов`язком суду.

Право бути належним чином повідомленим про розгляд справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає основним принципам (засадам) господарського судочинства та справедливого судового розгляду, які включать як основоположне право на змагальні провадження.

Відповідно до частини першої статті 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суд відкриває провадження протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

За приписами частини пятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин шостої - восьмої статті 176 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до частини десятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

З матеріалів справи вбачається, що укладаючи договір поруки №8722/19-ГВ-П від 08.05.2019 сторони зазначили в його реквізитах, що Поручитель - ОСОБА_1 згідно з паспортними даними зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись із позовом до відповідача, позивач також зазначив у своїй позовній заяві саме таку адресу.

Суд першої інстанції здійснив запити до Центру надання адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради (а.с.60) та до Адресно-довідкового бюро ГУ МВС України в Дніпропетровській області (а.с.61) задля витребування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Департамент адміністративних послуг перенаправив запит Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021 №904/719/21/6132/21 за належністю до Виконкому Центрально-Міської районної ради у місті Кривому Розі, про що листом вих. №7/02-01-11/308 від 16.02.2021 повідомив суд першої інстанції (а.с.62).

Відповідно до отриманих судом першої інстанції відповідей Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради та Адресно-довідкового бюро ГУ МВС України в Дніпропетровській області - ОСОБА_1 не зареєстровано на території Центрально-міського району міста Кривого Рогу (а.с. 65, 67).

Відтак матеріалами справи підтверджено, що судом першої інстанції вжиті заходи, але не отримані відомості про дійсне місце реєстрації відповідача, як фізичної особи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2021 позовна заява АТ "Банк інвестицій та заощаджень" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 88285,49 грн. була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №904/719/21. При цьому ухвалено здійснити розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Про відкриття провадження у справі №904/719/21 судом першої інстанції на офіційному сайті Господарського суду Дніпропетровської області до уваги ОСОБА_1 було розміщено відповідне повідомлення (а.с.70).

Означена ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2021 також була направлена на зазначену в позовній заяві адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ). Однак, як свідчать матеріали справи, підприємство поштового зв`язку Укрпошта повернуло це відправлення по причині "неправильно зазначена (відсутня) адреса" (а.с.71-72).

Між тим, як убачається з копії паспорта громадянина ОСОБА_1 , його місцем реєстрації дійсно значиться АДРЕСА_1 , що підтверджено відповідним штампом Красногвардійського районного відділу Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.43).

З наявної в матеріалах справи Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, ОСОБА_1 зареєстрований у ДПА в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська (а.с.46).

Відтак матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстровано за вказаною адресою, але в іншому місті - у місті Дніпро.

Наявні у справі матеріали дозволяли суду належним чином встановити адресу відповідача. Так, у справі наявна копія паспорту ОСОБА_1 , виданого Красногвардійським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 19.12.2000, в якому міститься штамп Красногвардійского районного відділу Дніпропетровського міського управління УМВС України у Дніпропетровській області зі вказівкою на зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням даних зазначеного штампу у суду були відсутні підстави вважати, що відповідач проживає у м. Кривий Ріг, а не в м. Дніпро.

До уповноважених органів м. Дніпра щодо реєстрації місця проживання відповідача суд першої інстанції не звертався, ухвалу суду від 05.03.2021 за адресою АДРЕСА_1 не направляв.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду справи місцевим господарським судом, ОСОБА_1 - відповідач у справі належним чином не був повідомлений про розгляд справи, ухвали суду першої інстанції про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цій справі не отримував, що підтверджується наявним у матеріалах справи поштовим повідомленням направленим на адресу АДРЕСА_2 , що повернулось до суду не врученим у зв`язку з тим, що неправильно зазначена (відсутня) адреса. Також, повідомлення відповідача у справі здійснювалось через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

При цьому за вказаних вище обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неналежно дослідив наявні у справі докази, не встановив за наявними у матеріалах справи доказами дійсної адреси реєстрації відповідача, що й стало причиною неналежного сповіщення відповідача про розгляд цієї справи господарським судом.

Разом з цим колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо навмисного повідомлення позивачем суду неправильної адреси відповідача, оскільки сам відповідач підписав договір поруки з адресою, яка містила помилку.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог господарського процесуального законодавства щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, не забезпечив відповідачу можливості реалізувати надані йому законом права, оскільки розглянув справу за відсутності вказаної особи, не повідомленої належним чином.

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 277 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Стаття 275 Господарського процесуального кодексу України встановлює повноваження суду першої інстанції, згідно з якими суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (пункт 2 частини першої цієї статті).

За встановлених вище обставин колегія суддів доходить висновку, що встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, які свідчать про те, що дану справу було розглянуто судом першої інстанції за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про відкриття провадження у цій справі та її розгляд судом, є підставою для скасування ухваленого судом першої інстанції судового рішення та для ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення.

Між тим, дослідивши надані в матеріали справи докази, колегія суддів враховує, що зазначена помилка сторін у визначенні місця реєстрації (адреси місцезнаходження) відповідача суттєво впливає також на вирішення цієї справи й по суті спору.

Як зазначалося вище, задовольняючи позовні вимоги позивача у цій справі, суд першої інстанції виходив із того, що встановив, що позивач надіслав поручителю повідомлення (вимогу) про виконання порушених зобов`язань 08.12.2020. Відповідно до даних з офіційного сайту АТ "Укрпошта" 04 січня 2021 року відповідач отримав зазначену Вимогу про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми.

Разом з тим, як вбачається з роздруківки перевірки статусу відстеження поштового відправлення за трековим номером 430 повідомлення (вимогу) про виконання порушених зобов`язань 08.12.2020 було направлено позивачем на неправильну адресу відповідача (у м. Кривий Ріг), а тому не було вручено останньому та повернуто підприємством поштового зв`язку Укрпошта його відправнику (позивачу) у місто Київ 04.01.2021 (а.с. 39-40).

Позивач, звертаючись до господарського суду 02.02.2021 із позовом до відповідача означену обставину не повідомив.

У свою чергу суд першої інстанції дослідивши такі докази, дійшов хибного висновку про те, що позивач зі своєї сторони виконав умови договору поруки та надіслав поручителю повідомлення (вимогу) про виконання порушених зобов`язань, а відповідач, отримавши таку вимогу і не виконавши її, зі своєї сторони порушив взяті на себе зобов`язання.

Між тим, за змістом положень статей 55-557 Цивільного кодексу України, поручитель набуває певних прав та обов`язків тільки у разі пред`явлення до нього вимоги та виконанні зобов`язання за боржника.

У даному випадку підтверджень про отримання відповідачем вимоги позивача з приводу виконання означеного договору поруки в матеріалах справи немає.

Наведене свідчить, що позивач не довів обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Це є окремою підставою для скасування оскаржуваного у цій справі судового рішення та підставою для суду апеляційної інстанції для повної відмови позивачеві в задоволенні його позовних вимог.

Щодо доводів відповідача про непідписання договору поруки, то це твердження не підтверджене з його боку належними доказами. При цьому колегія суддів враховує, що відповідач не позбавлений права звернутися до суду з окремим позовом про визнання недійсним договору за наявності відповідних підстав.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, які є підставою для повного скасування прийнятого судом першої інстанції рішення та для ухвалення нового рішення, яким в позовних вимогах позивачу слід відмовити, колегія суддів не розглядає та не вважає за необхідне надавати правову оцінку решті доводів відповідача, які зводяться до заперечень самого факту підписання ним вказаного договору поруки, необхідності підтвердження цього факту шляхом призначення у цій справі судової почеркознавчої експертизи, перевірки правильності розрахунків позивача та суду першої інстанції, які стосуються додаткових нарахувань пені та 3% річних.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду слід повністю скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права, при нез`ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та ухвалити нове рішення, яким у позові - відмовити.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, за результатами розгляду якої судом апеляційної інстанції ухвалене нове рішення про повну відмову в задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати позивача, понесенні в сумі 2270,00 грн. судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, та судові витрати відповідача в сумі 3405,00 грн. на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача у справі. Відтак відповідачу (апелянту) за рахунок позивача слід відшкодувати судові витрати в сумі 3405,00 грн.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277 ч. 1 п.п. 1, 2 і 4, ч. 3 п.3, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 у справі №904/719/21 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 у справі №904/719/21 - скасувати повністю та ухвалити нове рішення.

"У позовних вимогах Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" до ОСОБА_1 про стягнення 87673,31 грн. заборгованості, 490,01 грн. пені, 122,17 грн. 3% річних - відмовити.

Покласти на Акціонерне товариство "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" судові витрати у справі".

Стягнути з Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ" на користь ОСОБА_1 суму 3405,00 грн. судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 02.11.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Чус

Суддя Е.В. Орєшкіна