СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

01 листопада 2021 року м. Харків Справа №922/527/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Склярук О.І.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача - Ногіна О.М., посвідчення №057318 дійсний до 09.10.2025 року;

першого відповідача - не з`явився;

другого відповідача - не з`явився;

третього відповідача (заявника) - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву фізичної особи-підприємця Рожкова Дмитра Миколайовича, м.Харків, (вх.№10543) про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 року винесену за результатом розгляду апеляційної скарги Прокуратури Харківської області, м.Харків, (вх.№1542Х/1-40) на рішення Господарського суду Харківської області від 26.05.2020 року та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2020 року у справі №922/527/20,

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області,

до 1. Харківської міської ради, м.Харків,

2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків,

3. фізичної особи-підприємця Рожкова Дмитра Миколайовича, м.Харків,

про скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Керівник Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ФОП Рожкова Д.М., в якій просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 26.10.2016 року №412/16 «Про відчуження об`єктів комунального власності територіальної громади м. Харкова» в частині, а саме, пункт 62 додатку до рішення;

- визнати недійсним договір №5562-В-С від 06.03.2018 року купівлі-продажу нежитлових приміщень, підвалу №VIII загальною площею 53,4 кв.м. в житловому будинку за адресою: м.Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, 26, літ. "А-5", укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП Рижковим Д.М., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за №651;

- зобов`язати ФОП Рожкова Л.М. повернути територіальній громаді міста Харкова нежитлові приміщення, підвалу VIII загальною площею 53,4 кв.м. та вартістю 116280,00 грн., в житловому будинку за адресою: м.Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, 26, літ. "А-5", шляхом підписання відповідного акту прийому-передачі вказаного майна.

В обґрунтування позову посилався на те, що приватизацію нерухомого майна, яке є комунальною власністю територіальної громади м.Харкова (нежитлового приміщення підвалу №VIII загальною площею 53,4 кв.м. в житловому будинку за адресою: м.Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, 26, літ. "А-5") здійснено без проведення аукціону або конкурсу, тобто з порушенням процедури, передбаченої Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», оскільки орендар - ФОП Рожков Л.М. під час оренди спірного нежитлового приміщення не здійснював поліпшення в розмірі не менш як 25% відсотків від його ринкової вартості.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.05.2020 року у справі №922/527/20 (повний текст складено 01.06.2020 року, суддя Бринцев О.В.) у позові відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 11.06.2020 року заяву ФОП Рожкова Д.М. про ухвалення додаткового рішення задоволено повністю. Стягнуто з Прокуратури Харківської області на користь Фізичної особи-підприємця Рожкова Дмитра Миколайовича витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Прокуратура Харківської області з вказаними рішеннями суду першої інстанції не погодилась та звернулась до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 26.05.2020 року та додаткове рішення від 11.06.2020 року і прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Крім того апелянт просить суд відшкодувати йому судові витрати і здійснювати розгляд справи за його участі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 року апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області задоволено.

Рішення Господарського суду Харківської області від 26.05.2020 року та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2020 року у справі №922/527/20 скасовано.

Прийнято нове судове рішення.

Визнано незаконним та скасовано рішення 9 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 26.10.2016 року №412/16 «Про відчуження об`єктів комунального власності територіальної громади м. Харкова» в частині, а саме, пункт 62 додатку до рішення.

Визнано недійсним договір №5562-В-С від 06.03.2018 року купівлі-продажу нежитлових приміщень, підвалу №VIII загальною площею 53,4 кв.м. в житловому будинку за адресою: м.Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, 26, літ. "А-5", укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП Рижковим Д.М., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за №651.

Зобов`язано фізичну особу-підприємця Рожкова Дмитра Миколайовича повернути територіальній громаді міста Харкова нежитлові приміщення, підвалу VIII загальною площею 53,4 кв.м. та вартістю 116280,00 грн., в житловому будинку за адресою: м.Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, 26, літ. "А-5", шляхом підписання відповідного акту прийому-передачі вказаного майна.

Відмовлено в задоволенні заяви Рожкова Дмитра Миколайовича щодо стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Стягнуто з Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, 7, ) на користь Прокуратури Харківської області (61001, м.Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, ) 2802,66 грн. судового збору за подання позовної заяви та 4204,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнуто з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, 16, ) на користь Прокуратури Харківської області (61001, м.Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, ) 2808,66 грн. судового збору за подання позовної заяви та 4204,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Рожкова Дмитра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідент. код. НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Харківської області (61001, м.Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, ) 2808,66 грн. судового збору за подання позовної заяви та 4204,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Третій відповідач - фізична особа-підприємець Рожков Дмитро Миколайович, звернувся до суду з заявою (вх.№10543), в якій просить роз`яснити постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 року по справі №922/527/20.

Так, на підставі ст.245 Господарського процесуального кодексу України заявник просить роз`яснити:

« 1. В своєму рішенні Суд при розгляді спірних правовідносин застосовує Закон України «Про приватизацію невеликих державних підприємств», у преамбулі якого чітко вказано, що він встановлює правовий механізм приватизації єдиних майнових комплексів невеликих державних підприємств. На якій правовій підставі до єдиних майнових комплексів невеликих державних підприємств Судом віднесено оспорюване підвальне приміщення, яке складається з однієї кімнати без окремого входу, вікон, комунікацій?

2. З судового рішення неможливо чітко зрозуміти, яку саме підставу для визнання правочину недійсним застосовано, у чому конкретно вона полягає та чому ця підстава призвела до задоволення позовних вимог. Так, у позовній заяві зазначалось, що правочин відповідно до ст. 203 ЦК України незаконний та протирічить інтересам держави, а також, що відповідно до ст. 228 ЦК України він порушує публічний порядок. Ці підстави визнання правочину недійсним є зовсім різними за своєю правовою природою та тягнуть за собою різні правові наслідки Яка підстава визнання правочину недійсним визнана у судовому рішенні:

а) він суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 203 ЦК України)? Якщо так, чому Судом не застосовані передбачені ст. 216 ЦК України наслідки у вигляді двосторонньої реституції?

б) він суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203, речення 1 ч. 3 ст. 228 ЦК України)? Якщо так, чому Судом не застосовані передбачені ст. 216 ЦК України наслідки у вигляді двосторонньої реституції? З якою метою Судом в мотивувальній частині зазначено наступне: «Отже, позбавлення набувача його майна, шляхом часткового скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання спірного договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна у комунальну власність є пропорційним втручанням з боку держави, яке переслідує «суспільний» та «публічний інтерес» ґрунтується на розумних підставах.

При цьому відповідна особа не несе «індивідуальний і надмірний тягар», оскільки часткове скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання спірного договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна у комунальну власність є єдиним законним та справедливим способом усунення виявленого судом порушення. Правовим наслідком задоволення позову є повернення сторонами усього, що вони одержали на виконання спірного правочину, тобто фактично повернення набувачу коштів, сплачених на виконання правочину. Відтак, у даній справі позбавлення набувача його майна, шляхом часткового скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання спірного договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна у комунальну власність є пропорційним втручанням з боку держави, а отже є законним в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, при цьому у резолютивній частині рішення Суд застосовує односторонню, а не двосторонню реституцію?

в) його було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, (ч. 1 ст. 203, речення 2, 3 ч. З ст. 228 ЦК України)? На підставі яких доказів встановлена така мета? Чи встановлена наявність умислу у обох сторін, і на підставі яких доказів? Чи встановлена наявність умислу лише однієї особи? Якщо так, то якої саме і на підставі яких доказів? Чому Судом не застосовані передбачені реченнями 2, 3 ч. 3 ст. 228 ЦК України наслідки недійсності таких угод (при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а при наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави)?

г) правочин є нікчемним (ч. 2 ст. 215, ч. 4, 5 ст. 216 ЦК України)? Яким законом передбачена нікчемність конкретно цього правочину і яким законом передбачені для нього наслідки у вигляді односторонньої реституції, застосованої Судом?

3. Обґрунтовуючи порушення спірним правочином інтересів держави і суспільства, його моральних засад, Суд зазначає, що не проведення конкурсного продажу виключає у тому числі можливість отримання за об`єкт приватизації більшої ринкової вартості. Іншими словами, шкодою є ризик неотримання більшої вартості. Касаційна інстанція назвала це «можливими економічними збитками». На якій підставі Суд прийшов до такого висновку, враховуючи, що подібні обставини відповідно до ст. 11 та глави 82 ЦК України не є і не можуть бути підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків?

4. Загальновідомо, що, залежно від обставин, конкурсний продаж може призвести як до отримання більшого доходу продавцем у разі сприятливої кон`юнктури, так і до прямо протилежних наслідків у разі, якщо конкурс не відбудеться через відсутність попиту, або буде проведений повторний аукціон із зниженням ціни. Видатки продавця при цьому набагато перевищують видатки при прямому продажі, оскільки включають оплату послуг ліцитатора, членів конкурсної комісії тощо. Чому Суд не прийняв до уваги можливість такого негативного сценарію, а презюмував, що конкурс обов`язково гарантує продавцю більший дохід? При тому, що в матеріалах справи знаходилось достатньо доказів на підтвердження саме протилежної тези. Приміщення (як і вбачається із долученої до матеріалів справи технічної документації) представляє собою кімнату у підвалі п`ятиповерхівки, яке не має (і не може мати) окремого виходу на вулицю. Доступ до неї може здійснюватися лише через декілька приміщень, які належать трьом фізичним особам, у т.ч. відповідачу, а сервітути відсутні. За 44 роки існування приміщення (в матеріалах справи міститься технічний паспорт, згідно якого будинок побудовано у 1961 році) у ньому не проявив зацікавленості жоден суб`єкт господарювання, включно із колишнім власником - Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - Управління), яке взяло приміщення на свій баланс лише у 2016 році, після його ремонту відповідачем за своєї ініціативи та за свій кошт. В подальшому ніхто, крім Рожкова Д.Н. , не звертався до Управління з пропозиціями щодо укладення договору оренди приміщення, після оголошення Управлінням у засобах масової інформації про намір продати приміщення, будь-який інший суб`єкт господарювання, фізична чи юридична особа не звертався до Управління із пропозиціями щодо купівлі, як ніхто не оскаржував і укладений між Управлінням та Рожковим Д.М. договір купівлі-продажу.

5. Яким чином Рожкову Д.М. повернути територіальній громаді міста Харкова нежитлові приміщення підвалу VIII загальною площею 53,4 кв.м. та вартістю 116280,00 грн., якщо на даний момент такого об`єкта не існує, оскільки він зазнав перетворень, зокрема отримав невід`ємні покращення на суму не менше 78000 грн., що складає більше 67% його вартості?

6. Враховуючи, що Рожков Д.М. продовжує залишатися титульним власником приміщення, на яких конкретно умовах слід повертати його територіальній громаді (якій службовій особі передати майно, якщо жодного органу з відповідними повноваженнями в системі органів місцевого самоуправління м.Харкова не передбачено, на який строк, оплатно чи безоплатно, які конкретно повноваження власника (володіння, користування, розпорядження) підлягають передачі, хто несе ризики знищення чи пошкодження майна, а також несе відповідальність за можливе заподіяння шкоди майном третім особам, хто несе тягар утримання майна, зокрема, страхування та сплати комунальних послуг, на чиєму балансі повинно перебувати майно тощо)?

7. В який строк і спосіб територіальна громада м.Харкова зобов`язана повернути Рожкову Д.М. 116280,00 грн., отриманих за приміщення, 20% отриманого ПДВ, а також 78000 грн. невід`ємних покращень? Це повинно відбутися до чи одночасноз підписанням акту прийому-передачі приміщення?»

Ухвалою суду від 20.10.2021 року призначено заяву фізичної особи-підприємця Рожкова Дмитра Миколайовича про роз`яснення постанови суду апеляційної інстанції до розгляду на 01.11.2021 року.

Вказана ухвала була направлена учасникам справи рекомендованими листами за адресами, зазначеними у заяві та отримана ними, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи. Однак, представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про причини не з`явлення суд не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про розгляд заяви ФОП Рожкова Д.М . у даному судовому засіданні за відсутності представників відповідачів.

29.10.2021 року від прокуратури надійшов відзив на заяву про роз`яснення судового рішення (вх.№12457), в якому заперечує проти заяви третього відповідача та вказує що змін заяви зводиться до необхідності роз`яснення порядку виконання рішення, що суперечить приписам ст. 245 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 01.11.2021 року представник прокуратури підтримав свої заперечення, які викладені у відзиві.

Відповідно до частини першої статті 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи із змісту наведеної норми, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Дослідивши заяву ФОП Рожкова Д.М. про надання роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду у справі №922/527/20 від 29.07.2020 року, колегія суддів зазначає, що вимоги поданої заяви полягають не у наданні роз`яснення змісту прийнятої судом постанови, а стосуються роз`яснення мотивів прийняття відповідного судового рішення, застосування одних норм права та не застосування інших. Тобто фактично, частина питань, у наданні відповіді на які наполягає заявник, зводиться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, що протирічить поняттю роз`яснення судового рішення.

Інша частина питань, викладених у заяві, стосується не неясності судового акта, а роз`ясненню порядку виконання постанови, встановленню способу виконання прийнятої постанови, а також зводяться до необхідності надання юридичної консультації щодо правових наслідків прийнятої постанови..

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що постанова суду від 29.07.2020 року є чіткою, ясною, зрозумілою та такою, що винесена відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права, а також з урахуванням правих висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладених у постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищезазначене, в задоволенні заяви про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 року у справі №922/527/20 на підставі статті 245 Господарського процесуального кодексу України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 245 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Рожкова Дмитра Миколайовича про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 року у справі №922/527/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя О.В. Ільїн

Суддя О.І. Склярук