УХВАЛА

про відмову у відстроченні виконання судового рішення

27.10.2021Справа № 910/4130/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД"

про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020

у справі № 910/4130/20

за первісним позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство "Київська міська клінічна лікарня №3" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про виселення

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД"

до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство "Київська міська клінічна лікарня №3" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання додаткової угоди укладеною

представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент, позивач за первісним позовом) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідністю "ДІАМЕД" (далі - ТОВ "ДІАМЕД", відповідач за первісним позовом) про виселення з орендованого майна, а саме нежитлового приміщення, загальною площею 29,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 26, к. 3.

ТОВ "ДІАМЕД" (далі - позивач за зустрічним позовом) звернулось із зустрічним позовом до Департаменту (далі - відповідач за зустрічним позовом) про визнання додаткової угоди до Договору № 1832-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду укладеною на умовах направленого 25.05.2020 ТОВ "ДІАМЕД" проекту додаткової угоди до сторін договору, щодо терміну дії договору, який продовжується сторонами на 2 роки та 364 дні на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності, оформленого протоколом від 30.06.2017 № 55 (пункт 9.1 Договору).

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Пукшин Л.Г.) від 16.09.2020 у справі № 910/4130/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2021, первісний позов задоволено; виселено ТОВ "ДІАМЕД" з орендованого майна, а саме нежитлового приміщення, загальною площею 29,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 26, к. 3; стягнуто з ТОВ "ДІАМЕД" на користь Департаменту витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

22.10.2020 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано накази.

Постановою Верховного Суду від 06.07.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 у справі № 910/4130/20 залишено без змін.

02.09.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ "ДІАМЕД" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі № 910/4130/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021, у зв`язку з відпусткою судді Пукшин Л.Г., справу №910/4130/20 передано судді Нечаю О.В. для розгляду заяви ТОВ "ДІАМЕД".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 справу № 910/4130/20 було прийнято до свого провадження суддею Нечаєм О.В. для розгляду заяви ТОВ "ДІАМЕД" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020, розгляд вказаної заяви призначено на 22.09.2021.

22.09.2021 до загального відділу діловодства Господарського сулу міста Києва від Департаменту надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 22.09.2021 представники учасників справи не з`явились.

У судовому засіданні 22.09.2021 судом було оголошено перерву до 06.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2021, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, учасників справи було повідомлено про те, що судове засідання призначено на 06.10.2021.

04.10.2021 до загального відділу діловодства Господарського сулу міста Києва від Департаменту надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 06.10.2021 представники учасників справи не з`явились.

У судовому засіданні 06.10.2021 судом було оголошено перерву до 27.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2021, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, учасників справи було повідомлено про те, що судове засідання призначено на 27.10.2021.

У судове засідання 27.10.2021 з`явилась представник Департаменту, представники ТОВ "ДІАМЕД" та третьої особи не з`явились.

Розглянувши заяву ТОВ "ДІАМЕД" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 в цій справі, заслухавши пояснення представника Департаменту, суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу судового акту про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

У той же час, із поданих Департаментом документів вбачається, що 09.09.2021 було завершено примусові виконавчі дії по виконанню судового рішення про виселення ТОВ "ДІАМЕД" з нежитлового приміщення, загальною площею 29,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 26, к. 3; описане майно боржника згідно з постановами державного виконавця про опис та арешт майна і коштів боржника від 06.09.2021 було передано на зберігання, у зв`язку з чим судове рішення в цій справі вважається виконаним, що підтверджується Актом державного виконавця від 09.09.2021.

Згідно з наявним в матеріалах справи Актом державного виконавця від 01.10.2021 описане майно було передано зберігачем у повному обсязі представнику ТОВ "ДІАМЕД" і сторони виконавчого провадження претензій один до одного не мають. Рішення суду виконано в повному обсязі.

Зі змісту Акту державного виконавця від 01.10.2021 вбачається, що його було підписано державним виконавцем, представником боржника та понятими.

Відповідно до п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Частиною першою статті 14 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статей 76 - 78 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У той же час, згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Сторонами виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення в цій справі не надано суду копії постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Водночас, як зазначає стягувач у поданому до суду клопотанні, судове рішення в цій справі, на виконання якого було видано наказ від 22.10.2020, є виконаним.

З огляду на наявність в матеріалах справи Актів державного виконавця від 09.09.2021 та від 01.10.2021, а також посилання стягувача на фактичне виконання судового рішення, з урахуванням положень статті 79 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про те, що судове рішення в цій справі є виконаним.

Враховуючи відсутність правових підстав для відстрочення виконання судового рішення в цій справі, у зв`язку з його фактичним виконанням, заява боржника про відстрочення виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/4130/20 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.11.2021

Суддя О.В. Нечай