ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року

м. Київ

Справа № 925/1546/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Кролевець О.А., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,

представників учасників справи:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" - Процюк О.О. (адвокат), Овод А.П. (адвокат),

Комунального некомерційного підприємства "Перший Черкаський міський центр первинної медико - санітарної допомоги" - Журавель Т.С. (адвокат)

Черкаської міської ради - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 (колегія суддів: Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" (далі - ТОВ "Фрезеніус Україна")

до комунального некомерційного підприємства "Перший Черкаський міський центр первинної медико - санітарної допомоги" (далі - Медцентр)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Черкаської міської ради

про стягнення 1 189 868,10 грн.

СУТЬ СПОРУ

1. ТОВ "Фрезеніус Україна" у межах затверджених обласної та міської програм у сфері охорони здоров`я надавало медичні послуги (лікування) з гемодіалізу пацієнтам з хронічною хворобою нирок. Закупівля медичних послуг проводилася за рахунок бюджетних коштів відповідно до законодавства про публічні закупівлі. Замовником послуг та платником виступав Медцентр, який уклав протягом 2017-2018 років з ТОВ "Фрезеніус Україна" низку договорів.

2. ТОВ "Фрезеніус Україна" у періоди, які не були охоплені укладеними договорами, не припиняло надавати медичні послуги, пояснюючи це тим, що має статус медичного закладу і не може відмовити в обслуговуванні пацієнтам за направленнями Медцентру, оскільки таке лікування передбачає безперервність надання медичних процедур. Медцентр відмовився оплачувати такі послуги і ТОВ "Фрезеніус Україна" звернулося з позовом до суду, стверджуючи про укладення договору з Медцентром у спрощений спосіб.

3. Суд першої інстанції позов задовольнив. Суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції та відмовив у задоволенні позову. ТОВ "Фрезеніус Україна" звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

4. Перед Верховним Судом у цій справі постало питання щодо конкуренції норм, закріплених у законодавстві про публічні закупівлі та законодавстві про охорону здоров`я.

5. Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, виходячи з таких міркувань.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Обставини справи, встановлені судами

6. ТОВ "Фрезеніус Україна" є медичним закладом, який надає медичні послуги лікування методом гемодіалізу для пацієнтів з хронічною нирковою недостатністю, зокрема у м. Черкаси.

7. У 2009 році ТОВ "Фрезеніус Україна" започаткувало проект міжнародного партнерства у сфері медико-соціальної допомоги та в межах реалізації цього інвестиційного проекту забезпечило функціонування медичного центру у м.Черкаси.

8. 19.09.2014 Черкаська обласна рада рішенням №34-5/VІ затвердила обласну програму "Надання медичної допомоги хворим нефрологічного профілю на 2014 - 2017 роки" (далі - обласна програма), дія якої неодноразово продовжувалася, зокрема, рішенням Черкаської обласної ради від 20.12.2019 №34-53/VІІ - до 31.12.2020.

9. Мета обласної програми - зниження рівня захворюваності, інвалідності та смертності населення від хронічної ниркової недостатності, покращення якості життя хворих з хронічною нирковою недостатністю; лікування хворих з хронічною нирковою недостатністю визначено важливим соціальним завданням.

10. Відповідальним виконавцем обласної програми визначено Управління охорони здоров`я Обласної державної адміністрації (далі - ОДА); учасниками обласної програми є: Управління охорони здоров`я Черкаської ОДА, міськвиконкоми, районні державні адміністрації, об`єднані територіальні громади (ОТГ). Перелік місцевих бюджетів, які беруть участь у виконанні обласної програми - обласний, міст обласного значення, ОТГ, районні бюджети.

11. 15.09.2015 Черкаська міська рада рішенням №2-1569 затвердила міську програму "Забезпечення амбулаторного лікування хворих нефрологічного профілю мешканців міста Черкаси та переселенців з південно-східних областей України у 2015 році" (далі - міська програма), в якій, зокрема, визначила ТОВ "Фрезеніус Україна" як медичний заклад, який проводить таке лікування, та список осіб, що потребують такого лікування у медичному закладі позивача.

12. До середини 2017 року відносини з надання послуг гемодіалізу оформлювалися договорами, які ТОВ "Фрезеніус Україна" укладало з Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради як замовником і Департаментом охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради як платником.

13. 30.05.2017 Департамент охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради листом №704/14-05-01 повідомив позивача про те, що на підставі рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради від 15.05.2017 №500 та від 16.05.2017 № 514 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.08.2016 №1022 "Про визначення центральної організації із закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти" 1) при закладах охорони здоров`я міста будуть створені тендерні комітети; 2) закупівля послуг у сфері спеціалізованої лікарської практики в подальшому буде здійснюватися безпосередньо закладами охорони здоров`я міста відповідно до діючого законодавства в межах затверджених асигнувань відповідно до кількості осіб, які потребують такого лікування, з урахуванням необхідності виконання департаментом зобов`язань за угодами, укладеними до травня 2017 року.

14. З 24.07.2017 відносини щодо надання позивачем послуг з проведення гемодіалізу оформлялися окремими договорами, які позивач укладав з п`ятьма міськими центрами первинної медико-санітарної допомоги м. Черкаси.

15. У 2017-2018 роках ТОВ "Фрезеніус Україна" не припиняло надання медичних послуг лікування методом гемодіалізу визначеним пацієнтам нефрологічного профілю.

16. 24.07.2017 Медцентр (як платник) і ТОВ "Фрезеніус Україна" (як постачальник) уклали договір №101 (далі - договір №101), згідно з яким постачальник зобов`язався надати, а платник прийняти і оплатити постачальнику послуги лікувальних закладів та супутні послуги (медичне лікування амбулаторне в клініках методом діалізу) в обсязі 644 процедур діалізу на загальну суму 1 540 963,20 грн. Направлення є підставою для надання послуг конкретному пацієнту (п. 6.3.1. договору).

17. Відповідно до п.4.1 договору №101 оплата за надані послуги здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів з рахунку платника на розрахунковий рахунок постачальника, які зазначені у розділі 13 договору, на підставі акту здачі-приймання послуг на умовах відстрочки платежу до 10 банківських днів з моменту підписання актів представниками платника та постачальника.

18. У період з 24.07.2017 по 29.11.2017 ТОВ "Фрезеніус Україна" на виконання договору №101 надало направленим відповідачем пацієнтам 644 процедури гемодіалізу на загальну суму 1 540 963,00 грн, за ціною однієї процедури - 2392,80 грн; сторони підписали акти про надання медичних послуг №1, №2, №3, №4 і №5 зі списками пацієнтів (12 пацієнтів) та кількістю проведених процедур.

19. Медцентр оплатив повністю надані позивачем послуги за договором №101.

20. У період з 29.11.2017 по 10.12.2017 ТОВ "Фрезеніус Україна" надало пацієнтам 55 процедур гемодіалізу на загальну суму 131 604,00 грн, за ціною однієї процедури - 2392,80 грн.

21. Медцентр не оплатив позивачу надані послуги за перший спірний період.

22. 11.12.2017 Медцентр (як платник) і ТОВ "Фрезеніус Україна" (як постачальник) уклали договір №102 (далі - договір №102), згідно з яким постачальник зобов`язався надати, а платник прийняти і оплатити постачальнику послуги лікувальних закладів та супутні послуги (медичне лікування амбулаторне в клініках методом діалізу) в обсязі 155 процедур діалізу на суму 370 884,00 грн. Умови договору №102 про оплату послуг відповідають договору №101 (пункти 4.1, 6.3.1 договору). Послуги надаються постачальником до 31.12.2017 (п. 5.1. договору).

23. 22.12.2017 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору №102, якою зменшили кількість процедур діалізу до 106, а їх загальну вартість - до 253 636,80 грн.

24. У період з 11.12.2017 по 31.12.2017 на виконання договору №102 позивач надав 106 процедур гемодіалізу на загальну суму 253 636,80 грн за ціною однієї процедури 2392,80 грн; сторони підписали акти про надання медичних послуг №1, №2 і №3 зі списками пацієнтів (12 пацієнтів) та кількістю наданих процедур.

25. В обсяг та вартість договору №102 не були включені дві процедури гемодіалізу, які були надані одному з пацієнтів у період з 27.12.2017 по 31.12.2017 (далі - другий спірний період), загальною вартістю 4 785,60 грн. Медцентр не оплатив зазначені послуги.

26. У період з 01.01.2018 по 31.03.2018 після закінчення строку дії договору №102 (далі - третій спірний період) позивач продовжував надавати пацієнтам зі списку послуги гемодіалізу без оформлення договору із відповідачем та надав такі послуги у кількості 430 процедур на суму 1 053 478,50 грн, за ціною однієї процедури - 2 449,95 грн. Договір не був укладений, оскільки відповідач обрав процедуру відкритих торгів, а не переговорну процедуру за умови відсутності конкуренції.

27. Медцентр не оплатив позивачу надані послуги за третій спірний період.

28. 02.04.2018 відповідач (як платник) і позивач (як постачальник) уклали договір №61 (далі - договір №61), згідно з яким постачальник зобов`язався надати, а платник - прийняти і оплатити постачальнику послуги (медичне лікування амбулаторне в клініках методом діалізу) в обсязі 1 263 процедур діалізу на суму 3 094 286,85 грн. Умови договору №61 про оплату тотожні з попередніми договорами (пункти 4.1). Послуги надаються постачальником до 31.12.2018 (п. 5.1. договору).

29. 28.12.2018 сторони уклали додаткову угоду №4 до договору №61, якою зменшили кількість процедур гемодіалізу до 1 260, а та їх вартість - до 3 086 937,00 грн.

30. 29.12.2018 сторони уклали додаткову угоду №5 до договору №61, якою продовжили дію договору на строк, достатній для проведення тендерної процедури на початку 2019 року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі. Обсяги, що не перевищують 20% суми, визначеної в договорі, визначаються після затвердження видатків на цю мету в установленому порядку.

31. У період з 02.04.2018 по 31.12.2018 на виконання додаткової угоди №5 позивач надав 1260 процедур гемодіалізу на загальну суму 3 086 937,00 грн, за ціною однієї процедури - 2449,95 грн. Сторони підписали акти про надання медичних послуг №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9 і №10 зі списками пацієнтів (14 пацієнтів).

32. Медцентр прийняв повністю надані позивачем послуги в сумі 3 086 937,00 грн за додатковою угодою №5 за відповідними актами.

33. ТОВ "Фрезеніус Україна" у наказі від 22.12.2016 №26 "Про затвердження прейскуранту цін на послуги у медичному центрі ТОВ "Фрезеніус Україна" в м.Черкаси" затвердив вартість 1 (однієї) послуги на 2017 рік у розмірі 2392,80 грн; у наказі від 28.12.2017 №30 на 2018 рік - у розмірі 2449,95 грн.

34. Медцентр не приймав рішення про перенаправлення пацієнтів зі списку на лікування в інший заклад охорони здоров`я у періоди, які не охоплювалися дією договорів.

Короткий зміст позовних вимог

35. У листопаді 2020 року ТОВ "Фрезеніус Україна" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з Медцентру 1 189 868,10 грн заборгованості за надані медичні послуги.

36. В обґрунтування позову позивач вказав на невиконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих ним медичних послуг з проведення гемодіалізу облікованим за відповідачем пацієнтам протягом трьох спірних періодів. На думку позивача, виникнення заборгованості є результатом формального підходу до організації закупівлі послуг та невчасного проведення закупівель послуг відповідачем.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

37. Господарський суд Черкаської області рішенням від 23.02.2021 позов задовольнив повністю. Рішення мотивував таким:

- обов`язок надання позивачем пацієнтам нефрологічного профілю у м. Черкаси процедур гемодіалізу у спірні періоди ґрунтується на обов`язках позивача як закладу охорони здоров`я, передбачених положеннями Основ законодавства про охорону здоров`я, його публічними зобов`язаннями перед пацієнтами з хронічною хворобою нирок 5-ої стадії, на виконання обласної програми;

- відповідач, який є постійним учасником вказаної програми у м. Черкаси, не оспорював її та не вживав дій щодо виключення своєї участі у ній; є відповідальним за оплату послуг, які надавалися облікованим за відповідачем пацієнтам;

- відповідач за укладеними договорами протягом 2017-2018 років замовляв послуги гемодіалізу для пацієнтів, які потребують процедури гемодіалізу, у тому числі у спірні періоди, у справі відсутні докази того, що відповідач прямо заявив позивачу про необхідність припинення позивачем надання медичних послуг.

38. Північний апеляційний господарський суд постановою від 08.06.2021 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив, мотивуючи таким:

- виходячи із істотних умов укладених договорів, у відповідача не виник обов`язок по оплаті послуг у спірні періоди;

- оформлення відносин у спірний період у спрощений спосіб учасниками справи не доведено та такий спосіб не відповідає приписам Закону "Про публічні закупівлі";

- відповідач не є ані відповідальним виконавцем в розумінні обласної програми, ані будь-якою іншою особою, на яку покладався обов`язок зі здійснення розрахунку за надані послуги за вказаною програмою;

- відповідач не є суб`єктом, у якого обов`язок із фінансування зазначених послуг виникає безпосередньо із загальних та спеціальних норм законодавства;

39. Суд апеляційної інстанції послався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 16.03.2021 у справі №910/11847/19, як на останню правову позицію суду касаційної інстанції за релевантністю.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

40. 12.07.2021 ТОВ "Фрезеніус Україна" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021, в якій просить постанову скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Доводи учасників справи

41. ТОВ "Фрезеніус Україна" як на підставу касаційного оскарження посилається на пункти 1, 2 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) та зазначає:

- суд апеляційної інстанції не застосував правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №925/1833/15, щодо якого відсутня постанова Верховного Суду про відступлення від такого висновку, і застосував правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.03.2021 у справі №910/11847/19, від якого необхідно відступити;

- між укладенням договорів існували перерви у рамках зазначеної програми, однак в ці спірні періоди позивач продовжував надавати ті самі послуги тим самим пацієнтам тим самим способом на тих самих умовах, оскільки припинення надання послуг призвело би до смерті пацієнтів;

- відповідач знав про отримання пацієнтами послуг, однак не висловлював заперечень, не перенаправляв пацієнтів на лікування до іншого закладу охорони здоров`я, не заперечував проти якості та кількості наданих послуг, ні проти необхідності їх надання пацієнтам у медичному закладі позивача, переліку пацієнтів, вартості наданих послуг;

- саме від відповідача залежала можливість оформлення відносин відповідно до Закону "Про публічні закупівлі"; правом ініціювання процедур закупівлі наділений виключно замовник, однак він допустив бездіяльність, яка призвела до заборгованості, що є предметом цього позову;

- у спірні періоди між сторонами продовжувалися зобов`язальні відносини, однак такі не були оформлені окремими договорами; закінчення спірних правовідносин було б можливим за умови узгодженого переведення пацієнтів до іншого медичного закладу, однак таких дій не вживалося ні відповідачем, ані самими пацієнтами; спірні періоди потрібно розглядати як складову тривалого етапу, який залишився неврегульованим через неналежні дії відповідача із врахуванням того, що цільові кошти на таке були передбачені та були фактично одержані відповідачем до 01.04.2020;

- у договорі від 12.02.2020 міститься посилання на ст.631 ЦК (п.10.1.), тобто умови договору застосовуються до відносин, що виникли до його укладення, у тому числі щодо фактично наданих виконавцем до моменту укладення договору (№33) відповідних послуг.

42. 02.09.2021 Медцентр подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та зазначає, що належно виконував усі укладені між сторонами договори, а вимога позивача про стягнення коштів за послуги, надані у періоди, не охоплені договорами, не підлягає задоволенню. Вказує на відсутність відповідного бюджетного фінансування.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

43. Верховний Суд ухвалою від 27.05.2021 відкрив касаційне провадження, розгляд касаційної скарги призначив на 23.06.2021; ухвалами розгляд справи відкладався.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо правової кваліфікації відносин, які склалися між сторонами

44. Встановлення змісту дійсних правовідносин між сторонами має важливе значення для подальшого визначення матеріально-правового регулювання, яке поширюється на такі правовідносини.

45. З обласної та міської програм вбачається, що в Черкаській області має місце складна ситуація з наданням медичних послуг гемодіалізу пацієнтам з нирковою недостатністю у зв`язку з відсутністю належних ресурсів, недостатнім оснащенням обласної лікарні, а тому метою таких програм було зокрема, підвищення доступності та покращення якості надання медичної допомоги хворим на хронічну ниркову недостатність, можливості надання таких послуг більшій кількості пацієнтів.

46. Відповідно до п.1.2 Методики розрахунку вартості лікування хворих на хронічну хворобу нирок 5-ої стадії із застосуванням гемодіалізу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я від 02.03.2011 №129, амбулаторний гемодіаліз -процедура, яка дозволяє частково компенсувати втрачену функцію нирок.

47. ТОВ "Фрезеніус Україна" як спеціалізований медичний заклад на ринку відповідних медичних послуг у Черкаській області було залучене Черкаською ОДА та Черкаською міською радою за відповідними програмами до забезпечення лікування пацієнтів з хронічною нирковою недостатністю як виконавець та постачальник медичних послуг методом гемодіалізу.

48. Відповідно до пунктів 4, 5, 6 міської програми передбачено, що: 1) забезпечення лікування на базі ТОВ "Фрезеніус Україна" проводиться відповідно та в порядку, встановленому Законом "Про здійснення державних закупівель"; 2) відповідна оплата наданих послуг здійснюється з міського бюджету за амбулаторне лікування хворих нефрологічного профілю міста Черкаси методом гемодіалізу, який надається ТОВ "Фрезеніус Україна" відповідно та в порядку, встановленому Законом "Про здійснення державних закупівель"; 3) для виконання завдань програми необхідно укладення договору з ТОВ "Фрезеніус Україна" на надання послуг гемодіалізу мешканцям міста Черкаси відповідно та в порядку, встановленому Законом "Про здійснення державних закупівель".

49. Таким чином, з 2015 року між ТОВ "Фрезеніус Україна" та територіальними органами охорони здоров`я у Черкаській області та у місті Черкаси склалися тривалі відносини співпраці щодо надання медичної допомоги пацієнтам нефрологічного профілю.

50. Відтак, з самого початку співпраці з ТОВ "Фрезеніус Україна" було визначено договірний порядок правовідносин відповідно до Закону "Про публічні закупівлі" на підставі та в межах обласної програми, дія якої була продовжена до кінця 2020 року.

51. У постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №925/1833/15, яка є подібною до цієї справи (за змістом спірних правовідносин, предметом та підставами позову, позивачем), встановлено, що відносини сторін були оформлені у договірний спосіб, ТОВ "Фрезеніус Україна" з Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та Департаментом охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради уклали рамкову угоду надання послуг від 25.05.2015 №122, а в подальшому уклали договір про надання послуг від 22.09.2015 №188.

52. Як встановлено, з 24.07.2017 ТОВ "Фрезеніус Україна" надавало послуги гемодіалізу на підставі окремих договорів з міськими центрами первинної медико-санітарної допомоги у м.Черкаси, у тому числі з Медцентром.

53. Медцентр є також лікувальним медичним закладом, в якому працюють сімейні лікарі, лікарі - педіатри, медсестри. Доказів можливості самостійного надання Медцентром послуг гемодіалізу суди попередніх інстанцій не встановили.

54. Медцентр був створений у 2016 році, це - комунальне підприємство, засновником якого є Черкаська міська рада. Згідно зі ст.63 Господарського кодексу України (далі - ГК) комунальне підприємство діє на основі комунальної власності територіальної громади.

55. Щодо фінансування обласної програми, то програма передбачала, що таке здійснюватиметься у межах асигнувань, передбачених на охорону здоров`я в місцевих бюджетах, а також інших не заборонених джерел фінансування. Обсяг фінансування програми на наступний рік визначається в кінці поточного року та затверджується на сесії обласної ради, виходячи з фінансових можливостей місцевих бюджетів. Закупівля послуг з лікування пацієнтів методом гемодіалізу в медичних закладах різних форм власності здійснюється за необхідності за рахунок коштів бюджетів районів, міст, ОТГ, сіл, селищ відповідно до діючого законодавства в межах затверджених асигнувань. Обласний бюджет, виходячи з фінансових можливостей, може частково компенсувати витрати бюджетів міст обласного значення, ОТГ, районів на оплату послуг гемодіалізу.

56. Медцентр був визначений за укладеними договорами як платник.

57. У цій справі правовідносини між сторонами загалом тривали з 24.07.2017 по 31.12.2018 (кінцевий термін останнього укладеного договору у цій справі).

58. Зазначений період правовідносин між сторонами у цій справі включав почергово договірні періоди (укладені договори №№ 101, 102, 61), та спірні періоди без укладення договорів. Суди попередніх інстанцій не встановили відмінностей наданих позивачем послуг у договірні та позадоговірні періоди.

59. Специфічним є об`єкт договірних правовідносин, а саме амбулаторне медичне лікування в клініках методом діалізу як вид спеціалізованих медичних послуг.

60. У справі наявний лист Інституту нефрології Національної академії медичних наук України від 23.03.2020, (т.1 а.с.104), у якому Інститут роз`яснює:

- направлення на гемодіаліз здійснюється після вже проведених ним обстежень, консультацій, госпіталізації та при встановленому діагнозі "Хронічна хвороба нирок" (ХХН) 5-ої стадії, тобто незворотна втрата функції нирок. Процедури амбулаторного гемодіалізу з таким діагнозом призначаються пожиттєво; припинення надання лікування методом гемодіалізу призводить до швидкої смерті пацієнта;

- ненадання закладом охорони здоров`я відповідної допомоги можливо лише за умови узгодженого переведення в інший лікувальний заклад, в якому є можливість надавати таке лікування, всі інші випадки можна розцінювати як ненадання медичної допомоги;

- направлення на гемодіаліз є безстроковим, подальше спостереження і лікування пацієнта відбувається в обраному закладі охорони здоров`я.

61. Верховний Суд враховує, що вказане роз`яснення має рекомендаційний характер та стосується особливостей лікування пацієнтів з хронічною хворобою нирок 5 стадії.

62. Зі змісту наказу МОЗ України та Національної академії медичних наук України від 11.05.2011№280/44, наказу МОЗ України від 11.02.2016 №89, якими затверджені уніфіковані клінічні протоколи, вбачається, що обов`язкова періодичність гемодіалізу для одного пацієнта складає не менше 3-х разів на тиждень тривалістю не менше 4 години.

63. Відтак специфіка медичних послуг методом гемодіалізу також впливає на зміст правовідносин між сторонами.

64. Щодо змісту договірних правовідносин сторін, то такі включали закупівлю (замовлення і оплату) відповідачем медичних послуг гемодіалізу, які ТОВ "Фрезеніус Україна" надавало на користь третіх осіб - пацієнтів, закріплених за Медцентром, за рахунок бюджетних коштів. Пацієнти отримували такі послуги безкоштовно, що забезпечувало доступність таких дороговартісних послуг. Медцентр не змінював список направлених до позивача пацієнтів.

65. Як встановили суди попередніх інстанцій, сторони належно виконали укладені договори, відповідач отримував кошти на оплату наданих послуг за договорами та оплачував надані позивачем послуги за договорами.

66. Оскільки відповідач не скасовував своїх направлень пацієнтів до клініки позивача у спірні періоди, то йому було відомо про надання позивачем таких послуг, відповідач зазначеного не спростував.

67. Щодо другого спірного періоду, то з встановлених обставин справи вбачається, що відповідач зменшив кількість процедур за договором №102 - з 155 до 106 процедур. При цьому відповідач не врахував дійсні потреби надання таких послуг, виходячи з кількості пацієнтів та необхідної однакової кількості процедур для кожного включеного у список пацієнта у період з 22.12.2017 по 31.12.2017, внаслідок чого щодо одного пацієнта (Шевченко В.В., є останнім у списку пацієнтів) було оплачено лише дві процедури, тоді як було надано 4 процедури, як і решті пацієнтів за такий спірний період, що вбачається з долученого до акту №3 списку пацієнтів та кількості послуг. Таким чином, відповідач, зменшивши обсяг замовлення за договором №102, не включив у такий обсяг дві необхідні процедури для пацієнта, які необхідні були такому пацієнту у спірний період відповідно до медичних нормативів таких процедур.

68. Тобто між сторонами були передбачені та склалися договірні зобов`язання з закупівлі наданих медичних послуг на користь третіх осіб - пацієнтів з хронічною нирковою недостатністю, з урахуванням положень Закону "Про публічні закупівлі".

69. У спірні періоди (позадоговірні) позивач продовжував надавати ті самі медичні послуги тим самим пацієнтам (всього - 12 пацієнтів, 14 пацієнтів за договором №61), яким надавав послуги під час дії договорів на підставі дійсних направлень від відповідача, враховуючи безперервність надання медичних послуг гемодіалізу. Тобто позивач зі свого боку виконував ті ж зобов`язання з надання послуг, які були взяті ним, починаючи з укладення рамкової угоди про надання послуг на підставі обласної та міської програм.

70. У свою чергу, у спірні періоди відповідач за мовчазною згодою погоджував такі послуги .

71. Таким чином, як в договірні періоди, так і в спірні позадоговірні періоди позивач надавав медичні послуги (лікування методом гемодіалізу) направленим від відповідача пацієнтам та виконував свої зобов`язання з надання медичних послуг за умов відсутності обставин для припинення таких зобов`язань.

72. Згідно зі ст. 237 ГПК при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму необхідно застосувати до правовідносин, згідно зі ст. 282 ГПК суд апеляційної інстанції в постанові викладає свій висновок за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

73. Верховний Суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15, де зазначено, що суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, а з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

74. Суд першої інстанції до спірних правовідносин застосував норми статей 509, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), статей 5, 7, 8, 18 Основ законодавства про охорону здоров`я.

75. Суд апеляційної інстанції додатково послався на норми ст. 11 ЦК, статей 35-2, 35-3 Основ законодавства про охорону здоров`я, ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі", статей 2, 22, 48 БК, пункти 5, 43 Постанови КМУ від 28.02.2002 №228 "Про затвердження Порядку складення, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ", тобто фактично на ті ж норми, які були застосовані Верховним Судом в постанові від 16.03.2021 у справі №910/11847/19, на висновок з якої послався суд апеляційної інстанції. Суд зазначив, що відносини сторін мали би бути оформлені відповідно до положень Закону "Про публічні закупівлі", а норма ст.181 ГК щодо укладення договору у спрощений спосіб не може поширюватися на спірні правовідносини.

76. Спірні правовідносини сторін є комплексними, містять елементи публічних правовідносин у сфері охорони здоров`я, бюджетних правовідносин, відносин у сфері публічних закупівель та є майновими господарськими правовідносинами з надання послуг суб`єктом господарювання.

Щодо застосування законодавства про публічні закупівлі

77. Міською програмою (2015 рік) прямо передбачено оформлення договірних відносин з позивачем на підставі Закону "Про здійснення державних закупівель". На момент виникнення та існування спірних відносин цей Закон вже діяв у новій редакції (з 01.04.2016) та мав назву "Про публічні закупівлі".

78. У додатковій угоді №2 до договору №102 та додатковій угоді №4 до договору №61 сторони прямо посилались на п.1 ч.4 ст.36 Закону "Про публічні закупівлі" в частині зменшення обсягів закупівлі; у додатковій угоді №5 до договору №61 сторони на підставі ч.5 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі" вирішили продовжити дію договору на строк, достатній для проведення тендерної процедури на початку 2019 року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі.

79. Позивач зазначав, що у третій спірний період він продовжував надавати послуги гемодіалізу пацієнтам без оформленого договору із відповідачем, оскільки відповідач помилково обрав процедуру відкритих торгів, а не переговорну процедуру, як це допускалося за умови відсутності конкуренції згідно зі ст.35 Закону "Про публічні закупівлі"; торги двічі відмінялися через відсутність необхідної кількості учасників.

80. Відповідач зазначеного не спростував, відзиву на позов в суді першої інстанції не подав, відтак, згідно з ч.4 ст.165 ГПК, якщо відсутня незгода відповідача з будь-якою з обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, то відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

81. Закон "Про публічні закупівлі" установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади та застосовується станом на момент виникнення та існування спірних правовідносин.

82. Договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари (ст. 1 Закону "Про публічні закупівлі").

83. Замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: (і) юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; (іі) органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; (ііі) у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків (ст. 1 Закону "Про публічні закупівлі").

84. Послуги - будь-який предмет закупівлі, крім товарів і робіт, зокрема медичне обслуговування (ст. 1 Закону "Про публічні закупівлі").

85. Згідно з ч.1 ст.2 зазначеного Закону цей Закон застосовується: до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень.

86. Згідно з абз.3 ч.1 ст. 2 Закону "Про публічні закупівлі" під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору надавача послуг для укладення договору.

87. Відповідно до ст. 3 Закону "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

88. Відповідно до ст.36 Закону "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК та ГК з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

89. Згідно з ч.3 ст.36 Закону "Про публічні закупівлі" забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

90. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (ч.5 ст.36 Закону). Вказаною нормою сторони керувалися безпосередньо при укладенні додаткової угоди №5 до договору №61.

91. ТОВ "Фрезеніус Україна" був залучений до виконання вказаних програм як постачальник послуг за умов відсутності конкуренції на відповідному ринку медичних послуг у місті Черкаси, внаслідок чого договір про закупівлю укладений з ним, за відсутності при цьому альтернативи на підставі ст. 35 Закону "Про публічні закупівлі".

92. Так, статтею 35 вказаного Закону передбачено переговорну процедуру закупівлі, яка використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю з учасником після проведення переговорів з одним або кількома учасниками. Переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі, в тому числі: відсутності конкуренції (у тому числі з технічних причин) на відповідному ринку, внаслідок чого договір про закупівлю може бути укладено лише з одним постачальником, за відсутності при цьому альтернативи.

93. З положень обласної та міської програм вбачається, що позивач був залучений як виконавець (постачальник послуг) на відповідному ринку послуг у м. Черкаси. Відповідач не надав доказів, а суди не встановили проведення переговорів з іншими учасниками ринку таких послуг. Обласною та міською програмами було визначено провідну роль ТОВ "Фрезеніус Україна" в забезпеченні надання спеціалізованих медичних послуг пацієнтам з хронічною нирковою недостатністю.

94. Згідно з ч.4 ст. 35 Закону "Про публічні закупівлі" переговорна процедура закупівлі відміняється замовником у разі: якщо замовником допущено порушення, що вплинули на об`єктивність визначення переможця процедури закупівлі; неможливості усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства з питань закупівель; відсутності подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт і послуг; скорочення видатків на здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг.

95. У цій справі суди попередніх інстанцій не встановили обставин, що у відповідача як у замовника були підстави для відміни переговорної процедури закупівлі послуг у спірні періоди.

96. Відтак, враховуючи статус відповідача, порядок фінансування послуг шляхом бюджетних асигнувань, положення міської програми щодо співпраці сторін в межах положень Закону "Про публічні закупівлі", розмір бюджетних асигнувань на відповідні послуги, умови укладених договорів про надання послуг, на договірні правовідносини сторін про надання медичних послуг поширюються норми Закону "Про публічні закупівлі".

97. Зі ст. 35 Закону "Про публічні закупівлі" також вбачається, що замовник послуг, у цій справі фактично відповідач, ініціює укладення таких договорів за наслідками переговорної процедури.

98. Крім того, згідно зі ст.4 Закону "Про публічні закупівлі" закупівля здійснюється відповідно до річного плану.

99. Суд апеляційної інстанції в цій частині правильно звернув увагу, що відносини сторін мали бути оформлені відповідно до положень Закону "Про публічні закупівлі", однак не визначив, який учасник мав ініціювати оформлення правовідносин у спосіб, передбачений вказаним Законом.

100. Відповідачу було відомо про строки обласної програми в цій сфері охорони здоров`я, про характер медичних послуг (безперервність, пожиттєвість), про необхідність продовження відносин з позивачем, про що свідчить подальше послідовне укладення договорів після позадоговірним періодом. Однак відповідач допускав бездіяльність щодо належного виконання вимог Закону "Про публічні закупівлі" в частині дотримання процедур вказаного Закону, що б мало наслідком укладення відповідних договорів закупівлі.

101. Таким чином, після закінчення договорів (№№101,102), які були укладені з урахуванням положень Закону "Про публічні закупівлі", дія такого Закону не поширювалася на спірні правовідносини у періоди без укладених договорів, оскільки відповідач не продовжував правовідносини сторін відповідно до процедур та положень вказаного Закону.

Щодо застосування Бюджетного кодексу

102. Медцентр був визначений стороною договорів закупівлі та платником послуг у правовідносинах з ТОВ "Фрезеніус Україна", що вбачається з листа Департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради. При цьому суди встановили, що закупівля відповідних медичних послуг здійснювалась саме за рахунок державних коштів.

103. Бюджетним кодексом України (далі - БК) регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

104. Відповідно до ст. 22 БК для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

105. Відповідно до п.47 ч.1 ст.2 БК розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, та здійснення витрат бюджету.

106. Головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень (п.18 ч.1 ст.2 БК).

107. Згідно з ч.3 ст.10 БК головні розпорядники бюджетних коштів визначають розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів.

108. Медцентр як комунальний заклад охорони здоров`я діяв у відносинах із закупівлі медичних послуг як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів). Відповідач не впливав на вибір контрагента у цих правовідносинах, оскільки такий був визначений розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня.

109. Відтак, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що відповідач був уповноваженим на виконання місцевої та обласної програм у сфері закупівлі медичних послуг у ТОВ "Фрезеніус Україна".

Щодо застосування норм Господарського та Цивільного кодексів

110. Відповідно до ст.36 Закону "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК та ГК з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

111. Оскільки відповідач у спірні періоди не ініціював укладення договору про закупівлю відповідно до норм Закону "Про публічні закупівлі", то в спірний період (позадоговірний) продовжувалися правовідносини сторін щодо надання послуг з урахуванням норм ЦК, ГК щодо надання послуг та належного виконання зобов`язань, однак без урахування особливостей, визначених Законом "Про публічні закупівлі".

112. Крім того, як встановлено, ТОВ "Фрезеніус Україна" з Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та Департаментом охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради уклали рамкову угоду надання послуг від 25.05.2015 №122.

113. Частиною 1 ст.11 ЦК встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

114. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти (п.1 ч.2 ст.11 ЦК). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч.3 ст.11 ЦК).

115. Відповідно до ст.174 ГК господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

116. За приписами ст.175 ГК майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК з урахуванням особливостей, передбачених ним Кодексом.

117. Згідно зі ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

118. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК).

119. За приписами ч.1 ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

120. Згідно зі ст. 901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

121. Згідно зі ст. 903 ЦК якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

122. Згідно зі ст. 181 ГК господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

123. У даному випадку Законом "Про публічні закупівлі" встановлені спеціальні вимоги до форми та порядку укладення договорів закупівлі медичних послуг за бюджетні кошти, а тому вказана норма про укладення договорів у спрощений спосіб може бути застосована до спірних правовідносин. з урахуванням особливостей Закону "Про публічні закупівлі".

Щодо застосування законодавства про охорону здоров`я

124. Правовідносини між сторонами в цілому виникли для забезпечення прав та гарантій пацієнтів у сфері охорони здоров`я, зокрема на безкоштовне лікування у випадку хронічної ниркової недостатності 5 стадії.

125. Відповідно до ст. 5 Основ законодавства про охорону здоров`я державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності.

126. Відповідно до ст. 8 Основ законодавства про охорону здоров`я держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. Статтею 38 Основ законодавства про охорону здоров`я передбачено, що кожний пацієнт має право, коли це виправдано його станом, бути прийнятим у будь-якому закладі охорони здоров`я за своїм вибором, якщо цей заклад має можливість забезпечити відповідне лікування.

127. За змістом ст. 18 Основ законодавства про охорону здоров`я фінансування охорони здоров`я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, асигновані на охорону здоров`я, використовуються для забезпечення населенню гарантованого рівня медичної допомоги, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень з цих питань.

128. Згідно з ч.3 ст.18 Основ законодавства про охорону здоров`я медична допомога надається безоплатно за рахунок бюджетних коштів у закладах охорони здоров`я, з якими головними розпорядниками бюджетних коштів укладені договори про медичне обслуговування населення. Особливості укладення договорів про медичне обслуговування населення визначаються законом.

129. Згідно зі ст. 35-3 Основ законодавства про охорону здоров`я надання третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги здійснюється високоспеціалізованими багатопрофільними або однопрофільними закладами охорони здоров`я. Третинна (високоспеціалізована) медична допомога надається безоплатно в закладах охорони здоров`я, з якими укладено договори про медичне обслуговування населення. Третинна (високоспеціалізована) медична допомога надається відповідно до медичних показань за направленням лікуючого лікаря з надання первинної чи вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги або закладу охорони здоров`я, який забезпечує надання первинної, вторинної (спеціалізованої) чи третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги, у тому числі й іншої спеціалізації.

130. Закон, який би регулював особливості укладення договорів про медичне обслуговування населення, наразі не прийнятий в Україні.

131. Відтак, у цьому випадку Медцентр направляв пацієнтів до клініки позивача для надання їм високоспеціалізованої допомоги і Основами законодавства про охорону здоров`я передбачено, що така допомога (послуги гемодіалізу) надається пацієнтам безкоштовно за рахунок бюджетних коштів, укладення відповідних договорів про медичне обслуговування було передбачено у відносинах з ТОВ "Фрезеніус Україна", однак укладення таких не було забезпечене відповідачем.

132. Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а держава гарантує громадянам реалізацію їх прав у сфері охорони здоров`я.

133. Згідно з преамбулою Основ законодавства про охорону здоров`я кожна людина має природне невід`ємне і непорушне право на охорону здоров`я.

134. Верховний Суд вважає, що у цій справі існує конфлікт цінностей та приватних і публічних інтересів, зокрема, між визнанням державою природнього права людини на її здоров`я найвищою цінністю та реальним забезпеченням державою такого права, у тому числі і шляхом дотримання бюджетних зобов`язань у сфері охорони здоров`я.

135. Враховуючи високу вартість процедури діалізу для пацієнта та важливість її регулярного і якісного одержання для забезпечення життя пацієнтів, такий спосіб лікування ниркової недостатності був покладений на державу та мав реалізовуватися через державні та комунальні заклади охорони здоров`я. Місцеві органи охорони здоров`я зобов`язалися сприяти реалізації та забезпеченню такого права пацієнта, фактично права на життя.

136. Відтак, висновок про необхідність оплати наданих медичних послуг забезпечує реалізацію органами охорони здоров`я прав у сфері охорони здоров`я та пріоритетність таких прав.

137. Верховний Суд також звертає увагу на те, що за відсутності договору з Медцентром фізичні особи - пацієнти будуть змушені відшкодувати вартість отриманих послуг, що суперечитиме цілям програми, яка затверджена на обласному рівні. Таким чином, відмовляючись оплачувати послуги, Медцентр не захищає майнові права територіальної громади, а порушує базові конституційні цінності, права людини та пацієнта, який маючи право на безкоштовну медичну допомогу буде вимушений за власний рахунок оплачувати відповідні послуги (за наявності при цьому спеціальної програми та бюджетного фінансування).

138. Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з виникнення між сторонами зобов`язальних відносин, та з того, що відповідач у спірні замовляв медичні послуги, докази протилежного відсутні.

139. Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідач не скасовував направлень пацієнтів до медичного закладу позивача, не перенаправляв пацієнтів до іншого альтернативного медичного закладу (комунальна лікарня), не повідомляв позивача про припинення правовідносин. Крім того, відсутні докази про скасування рішень про затвердження та продовження обласної та міської програм.

140. Суди встановили, що між сторонами відсутній спір щодо вартості медичних послуг у спірний період та заявленої до стягнення суми.

141. Відповідач не спростував факту надання позивачем послуг у спірні періоди за вказаними цінами, однак не оплачував фактично наданих послуг. Після закінчення строків договорів, відповідач знову через деякий час (спірні періоди) укладав з позивачем нові договори щодо надання послуг, таким чином не розриваючи з позивачем відносин з надання послуг.

142. Тому, як вже встановлено, у спірний період між сторонами склалися оплатні господарські відносини надання медичних послуг.

143. Позивач, зважаючи на укладення договорів у відповідні періоди та їх оплату, наявність направлень пацієнтів мав законні та правомірні очікування на оплату фактично наданих послуг з боку відповідача..

144. Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що у спірні періоди позивач надавав послуги лікування методом гемодіалізу одним і тим самим пацієнтам, яким надав послуги за договорами.

145. Господарські відносини позивача і Медцентру поєднані з публічним обов`язком та гарантіями держави в особі органів державної влади та місцевого самоврядування (які є учасниками обласної та міської програм) гарантувати і забезпечувати пацієнтів послугами високоспеціалізованої медичної допомоги. Відмова відповідача оплачувати фактично надані послуги суперечить меті та положенням обласної та міської програм. Бездіяльність відповідача щодо проведення закупівлі послуг не може вважатися правомірною підставою нездійснення оплати за надані медичні послуги.

146. Таким чином, у відповідача виник публічний обов`язок з оплати за фактично надані медичні послуги, виходячи з положень статей 18, 35-3 Основ законодавства про охорону здоров`я, та як зустрічний обов`язок у правовідносинах про надання послуг згідно зі ст. 174 ГК, 901 ЦК.

147. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 у справі №925/1833/15, на яку посилається скаржник та яка є подібною до цієї справи. У вказаній справі №925/1833/15 ТОВ "Фрезеніус Україна" зверталося до Департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради про стягнення заборгованості за фактично надані послуги гемодіалізу у 2015 році.

148. Суд апеляційної інстанції у позові відмовив та зазначив, що у відповідача не виник обов`язок по оплаті послуг у спірний період, оскільки відсутні докази перерахування відповідачу коштів з бюджету для розрахунку з позивачем у спірні періоди, однак відсутність бюджетного асигнування не є підставою для невиконання взятого зобов`язання. Відповідач у вибіркові періоди оплачував надані позивачем послуги, тобто отримував кошти для оплати послуг позивача. Відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання (позиція Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі №910/4926/19).

149. Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (п.6 ст.3 ЦК) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 28.09.2021 у справі №918/1045/20 тощо).

150. Доктрина "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - "non concedit contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанови Верховного суду від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 09.06.2021 у справі №911/3039/19, від 08.09.2021 у справі №910/10444/20 тощо).

151. Поведінка відповідача не відповідає засадам добросовісності та послідовності, та передбачуваності. Позивач, надаючи одні й ті самі послуги, одним тим самим пацієнтам, які скеровані відповідачем та з його відома, добросовісно розраховував на оплату наданих медичних послуг.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність оплати відповідачем медичних послуг, наданих пацієнтам, протягом періодів, які формально не охоплювалися підписаними між сторонами договорами.

Щодо відступлення від висновків Верховного Суду

152. Скаржник у касаційній скарзі скаржник посилається на п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК як за підставу касаційного оскарження, вважаючи за необхідне відступити від висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 16.03.2021 справі №910/11847/19.

153. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

154. З наведеної норми вбачається, що для касаційного оскарження за п. 2 ч. 2 ст.297 ГПК недостатнім є існування висновку Верховного Суду щодо застосування відповідної норми, однак необхідною умовою є застосування такої норми саме подібних правовідносинах.

155. Подібність правовідносин визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин та об`єкт (предмет) (ухвала Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі №910/4450/19).

156. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що порівнювати подібні правовідносин необхідно за критеріями: предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №305/1180/15-ц, від 19.06.2018 у справі №922/2383/16, від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц).

157. При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п.32 постанови від 27.03.2018 у справі №910/17999/16; п.38 постанови від 25.04.2018 у справі №925/3/7, п.40 постанови від 25.04.2018 у справі №910/24257/16).

158. Враховуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку щодо неподібності правовідносин у постанові від 16.03.2021 справі №910/11847/19 та у справі, що розглядається.

159. Так, у справі №910/11847/19 Верховний Суд в першу чергу досліджував питання щодо можливості поширення дії укладеного договору на так званий переддоговірний період - період, що існував до моменту укладення договору. Зокрема, спірні правовідносини у зазначеній справі існували з 16.12.2016 по 31.12.2016, а договір про надання медичних послуг, на який покликався позивач був укладений від 23.01.2017. При цьому період надання послуг було обмежено до 16.12.2016. У справі №910/11847/19 позивач посилався на необхідність застосування ст. 631 ЦК. Натомість у справі, що розглядається, вирішується питання щодо оплати послуг, які існували в періоди між укладенням договорів, стверджуючи, що між сторонами існували договірні відносини на тих самих умовах, що вже визначені підписаними раніше договорами (господарський договір укладено в спрощений спосіб).

160. Крім того, у справі №910/11847/19 та у цій справі мало місце різне правове регулювання відносин із закупівлі. Так, в середині 2017 року була прийнята нова редакція Закону "Про публічні закупівлі". Це призвело до зміни як суб`єктного складу відповідних відносин, так і до зміни обсягу прав та обов`язків сторін в частині замовлення послуг, порядку оплати, відповідальності тощо.

161. При цьому у справі №910/11847/19, на відміну від справи, що розглядається, судами не було встановлено відсутність конкуренції на регіональному ринку надання медичних послуг з гемодіалізу, що зумовило можливість укладення договорів шляхом проведення переговорних процедур, та факт помилкового неодноразового оголошення проведення відкритого тендеру відповідачем. Натомість у цій справі вбачається послідовна бездіяльність відповідача з незастосування процедур закупівлі медичних послуг після закінчення укладення укладених договорів, внаслідок чого між сторонами не припинялися та продовжували тривати господарські договірні правовідносини відповідно до положень ЦК та ГК про надання послуг.

162. З огляду на зазначене, неподібність спірних правовідносин у наведених справах, Верховний Суд не знайшов підстав для відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.03.2021 справі №910/11847/19.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

163. Відповідно до ст.312 ГПК суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

164. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та надав правильну оцінку обставинам справи.

165. Ураховуючи викладене, касаційна скарга у цій справі підлягає задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню.

Судові витрати

166. Оскільки касаційна скарга відповідача підлягає задоволенню, постанова апеляційного суду - скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі, то витрати зі сплати судового збору за подання касаційної відповідно до статті 129 ГПК підлягають перерозподілу та покладаються на відповідача за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" задовольнити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі №925/1546/20 скасувати.

3. Рішення Господарського суду Черкаської області від 23.02.2021 у справі №925/1546/20 залишити в силі.

4. Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Перший Черкаський міський центр первинної медико - санітарної допомоги" (вул. Дахнівська, буд. 34, м. Черкаси, 18009, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" (вул. Бориспільська, 9, м. Київ, 02099, ) 35 698 (тридцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 00 коп судового збору за подання касаційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Черкаської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді О. Кролевець

Л. Стратієнко