ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

28 жовтня 2021 року м. ХарківСправа № 922/3242/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Денисович Софії Миколаївни, м.Харків,
до Фізичної особи-підприємця Янчук Марини Миколаївни, м.Харків,
про розірвання договору оренди,
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.02.2021 відмовлено в задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Денисович Софії Миколаївни до Фізичної особи-підприємця Янчук Марини Миколаївни про розірвання договору оренди.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 15.02.2021 було частково задоволено заяву Фізичної особи - підприємця Янчук Марини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Денисович Софії Миколаївни на користь Фізичної особи - підприємця Янчук Марини Миколаївни судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. В іншій частині в задоволенні заяви про розподіл судових витрат у справі відмовити.

24.05.2021 на виконання додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 15.02.2021 щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Денисович Софії Миколаївни на користь Фізичної особи - підприємця Янчук Марини Миколаївни судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн був виданий відповідний наказ.

26.07.2021 від стягувача - фізичної особи - підприємця Янчук Марини Миколаївни на адресу суду надійшла скарга (вх. № 17417) на бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.08.2021 по справі №922/3242/20 (суддя Кухар Н.М.) скаргу Фізичної особи - підприємця Янчук Марини Миколаївни (вх. № 7417 від 26.07.2021) на бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у провадженні якого перебуває ВП №65787132, було залишено без розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.08.2021 по справі № 922/3242/20 скасовано; справу передано на розгляд Господарського суду Харківської області.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ГПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Із зазначеної статті витікає, що самовідвід має бути заявлений у зв`язку з тим, що у судді вже склалася правова позиція зі спору, який розглядається.

Так, неявка Фізичної особи - підприємця Янчук Марини Миколаївни, як скаржника, а також інших учасників судового процесу, в судове засідання, яке відбулося 05.08.2021, на переконання судді, стало перешкодою у прийнятті законного та об`єктивного рішення за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця в межах встановленого законом строку.

Отже, у судді Кухар Н.М. склалася правова позиція щодо необхідності залишення без розгляду скарги Фізичної особи - підприємця Янчук Марини Миколаївни (вх. № 7417 від 26.07.2021) на бездіяльність державного виконавця, яка вже відома учасникам справи.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 48). Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 3 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, п. п. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії".

Європейський суд з прав людини у справах "Мезнаріч проти Хорватії" та "Мікаллеф проти Мальти" наголошує, що кожен суддя, по відношенні до якого є щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів в учасників процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Також пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено обов`язок судді заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, подальший розгляд скарги на дії державного виконавця у тому ж складі суду після скасування ухвали про залишення даної скарги без розгляду унеможливлює винесення об`єктивного рішення у справі, з огляду на те, що в даному випадку у судді вже склалася відповідна правова позиція.

Наведене є іншою обставиною (в розумінні частини першої статті 35 ГПК України), яка може викликати сумніви у сторін в об`єктивності судді при вирішенні даного спору.

Згідно з частиною першою статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З урахуванням сталої практики Європейського суду з прав людини, вищезазначені обставини зумовлюють висновок суду про наявність підстав для заявлення та прийняття самовідводу судді Кухар Н.М. від участі в розгляді справи №922/3242/20.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35-39, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заявити та задовольнити самовідвід судді Господарського суду Харківської області Кухар Н.М. у справі № 922/3242/20.

Справу № 922/3242/20 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 28.10.2021.

Суддя Н.М. Кухар