ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2021р. Справа № 904/4298/21
За позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро

До: Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», м. Кривий Ріг

Про: стягнення 7 284, 12 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (позивач) з урахуванням уточнень звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (відповідач) 7 284, 12 грн. - плати за користування вагонами. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на наступні обставини : в листопаді 2020 року залізницею на адресу одержувача - ПрАТ «Інгулецький ГЗК» були прийняті до перевезення порожні власні вагони ; проте вони були затримані на підходах до станції призначення у зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів відповідачем на свою під`їзну колію. На підтвердження фактів затримки вагонів на коліях станції призначення з вини відповідача позивач надав акти загальної форми ГУ-23, відомості плати за користування вагонами.

Ухвалою від 11.05.21р. було відкрите провадження у справі №904/4298/21 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України , без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ПрАТ «Інгулецький ГЗК» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи наступне: позивач, як на доказ затримки вагонів на станції Інгулець з причин, що залежать від відповідача, посилається на акти загальної форми №№ 4194,4195 від 02.11.20р., №№4199, 4202, 4204, 4206, 4211, 4213, 4214, 4218, 4220, 4222 від 03.11.20р., №№ 4224,4227,4228,4230,4231 від 04.11.20р., № 4269 від 09.11.20р., № 4287 від 11.11.20р., №№4334,4339 від 16.11.20р., № 4350 від 18.11.20р., № 4361 від 19.11.20р., №№ 4376,4382,4383,4387,4388,4391,4394,4399 від 20.11.20р. ; з яких вбачається, що позивачем пред`являлись відповідачу вагони , які не забирались своєчасно та простоювали на станції. Ці акти були підписані представниками відповідача із застереженнями щодо того , що відповідачем були пред`явлені станції до перевезення вагони, які не забирались станцією; на час складання актів пред`явлені відповідачем вагони не були прийняті залізницею, про що були зроблені застереження в самих актах. Також є застереження про порушення п. 7 договору № ПР/М-20 240/НЮдч відносно здавання на п/к відповідача тієї кількості вагонів, яка прибула на його адресу; залізницею пред`являлись відповідачеві вагони у кількості, що перевищує заплановану. Враховуючи вищезазначене , відповідач вважає, що затримка вагонів на станції Інгулець відбувалась не з причин, що залежать від нього , а з причин, що залежать від позивача.

АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (позивач) у відповіді на відзив заперечувала проти обставин , викладених у ньому з підстав, зазначених у позовній заяві. Також зазначала, що заперечення, наведені відповідачем у відомостях ф. ГУ-46, не підпадають під жоден з випадків звільнення відповідача від плати за користування вагонами, передбачених Статтею 121 Статуту залізниць України та п. 16 Правил користування вагонами та контейнерами.

ПрАТ «Інгулецький ГЗК» (відповідач) своїм правом на подання до суду заперечень на відповідь на відзив не скористалася.

Відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк ( встановлений законом ). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020р. № 760 продовжено період карантину до 31.10.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020р. № 956 продовжено період карантину до 31.12.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236 продовжено період карантину до 28.02.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021р. №104 продовжено період карантину до 30.04.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2021р. №405 продовжено період карантину до 30.06.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2021р. №611 продовжено період карантину до 31.08.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.21р. №855 продовжено період карантину до 01.10.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.21р. №981 продовжено період карантину до 31.12.2021р.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до п.4 ст. 11 ГПК України , суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Одночасно, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004)

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, в зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, в зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно з приписами ст.114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:

20.03.20р. між РФ «Придніпровська залізниця АТ «Українська залізниця» та ПрАТ «Інгулецький ГЗК» було укладено договір №ПР/М-2024-/НЮдч «Про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», яка примикає до станцій Інгулець Регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Пунктом 1 цього договору передбачено, що згідно із Статутом залізниць України Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець ДП «Придніпровська залізниця»: стрілкою № 5 до продовження станційної колії № 3 та стрілкою № 23 до продовження станційної колії № 2 ( п.1 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії. Межею під`їзної колії є знаки «Межа під`їзної колії», які встановлено продовженні колії № 3 біля вхідного сигналу «Н-І», на продовженні колії № 2 біля вхідного сигналу «Н-ІІ» ( п.1 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Пунктом 4 цього договору передбачено рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику залізничного цеху ПрАТ «ІнГЗК» не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у «Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження» форми ГУ-2 (п. 5 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії (п.6 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тон (п. 7 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів Залізниці (п. 10 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок спеціальним режимом використання філії « СРЦД » (п. 14 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами , скріплення печатками Сторін, і діє з 01 квітня 2020 до 31 березня 2021 року. (п. 21 договору про експлуатацію під`їзної колії) ( т.1, а.с.69-77).

На виконання умов цього договору у листопаді 2020р. за відповідними накладними на адресу ПрАТ «Інгулецький гірничо - збагачувальний комбінат» були прийняті до перевезення порожні власні вагони, а саме:

відповідно до акту загальної форми № 4194:

- 47632856, 47632872;

до акту загальної форми № 4195:

- 42801878, 42801886, 42801894, 42801936, 42790519, 42790501, 42790451, 42790477, 42790485, 42790428, 42772996, 42773002, 42779603, 42779561, 42772988, 42773093, 42809020, 42809046, 42826842, 42826891;

до акту загальної форми № 4199:

- 51442952, 51442879, 51442861, 51442887, 51442903, 51447670, 51447688, 51447639, 51447605, 51446896, 51446961, 51446953, 51446987, 51446904, 51443315, 51443323, 51444099, 51443307;

до акту загальної форми № 4202:

- 47589080, 47589155;

до акту загальної форми № 4204:

- 42786830, 42787135, 42787200, 42787002, 42786988, 42786921, 42786822, 42772293, 42772368, 42786848, 42786897, 42787028, 42813253, 42802439, 42802298, 42802447, 42802462, 42802371, 42802389, 42802405, 42802322, 42802488, 42802330, 42802272, 42802454, 42818443, 42818468, 42818427, 42818518, 42778936, 42778878, 42778902, 42778886, 42777904, 42778910, 42818435, 42818534, 42818419, 42818450, 42818401, 42818476, 42828863, 42828848, 42837765, 42837799, 42837930, 42837732, 42837724, 42837906, 42837880, 42837773;

до акту загальної форми № 4206:

- 47668330;

до акту загальної форми № 4211:

- 47479977, 47605886, 47605852, 47605860, 47605738, 47597018, 47607130, 47607122, 47607106, 47607114, 47609987, 47622352, 47622444;

до акту загальної форми № 4213:

- 47567227, 47571765, 47610555, 51440808, 51440543, 47578810, 47578844, 47572094, 42719443, 47449681, 47632906, 47632880, 47632856, 47625686, 47625827, 47609326, 51437408;

до акту загальної форми № 4214:

- 42754085, 42754127, 42754218, 42754101, 42754176, 42754093, 42754077, 42754135, 42754200, 42729178;

до акту загальної форми № 4218:

- 42733881, 42733899, 42733840, 42733832, 42733873, 42733857, 42733915, 42733865, 42733907, 42733923, 42735209, 42735126, 42735233, 42735134, 42735183, 42735225, 42735142, 42735241, 42735217, 42735258, 42790436, 42794792, 42794735, 42794800, 42794826, 42794727, 42794776, 42794784, 42794818, 42807529, 42807537, 42807495, 42807479, 42807453, 42807545, 42807503, 42807461, 42807511, 42735175;

до акту загальної форми № 4220:

- 51447191, 51436020, 51436012, 51295475, 51325439, 51432722, 51432094, 51432102, 51135317, 51107217, 51417855, 51417830, 51417848, 51417277, 51415446;

до акту загальної форми № 4222:

- 42741330, 42741306, 42741413, 42741223, 42741389, 42741322, 42741371, 42741439, 42741314, 42741504, 42741264, 42741363, 42741256, 42741496, 42741447, 42741397, 42741454, 42741348, 42741421, 42719393, 42719450, 42719419, 42719435, 42719468, 42719401, 42738179, 42738112, 42734566, 42734723, 42734632, 42734624, 42734616, 47572318, 47570445;

до акту загальної форми № 4224:

- 42800193, 42800060, 42800037, 42800144, 42800136, 51437408, 47567227, 47622444, 47622352, 47607114, 42837740, 42837898, 51446979, 42773077, 47622303, 47632856, 42773176, 47622394, 51439263, 51379634, 51442895, 51447621, 47566161, 47548698, 51439255, 47610555, 51435840, 51434579;

до акту загальної форми № 4227:

- 42877316, 42877688, 42877324, 42877209, 42877548, 42877571, 42877704, 42877670, 42877399, 42877258, 42877308, 42877597, 42877472, 42877407, 42877191, 42877381, 42877530, 42877589, 42877340, 42877639, 42877621, 42877233, 42877183, 42877498, 42878363, 42878843, 42878389;

до акту загальної форми № 4228:

- 42857565, 42857557, 42857425, 42857615, 42857656, 42846998, 42826792, 42826750, 42826867, 42826883, 42826818, 42826800, 42826834, 42826909, 42826784, 42826826, 42809012, 42809038, 42836098, 42800045, 42800185, 42836064, 42757112, 42829432, 42829457;

до акту загальної форми № 4230:

- 51317337, 51317360, 51317535, 51317584, 51319663, 47402565, 47440458, 47472196, 47472188, 47472170, 47472162;

до акту загальної форми № 4231:

- 51465805, 51447928, 51447894, 51447878, 51447936, 51447860, 51447886, 51447902, 51447910, 51456481, 51456499, 51456440, 51456424, 51456457, 51447647, 51447597, 51447662, 51456473, 51456507, 51456432, 51462174, 51456515, 51461838, 51461812, 51452340, 47656004, 51455293, 47665567, 47665559, 47665583, 51462182;

до акту загальної форми № 4269:

- 42978353, 42978593, 42978619, 42978361, 40071714, 40071615;

до акту загальної форми № 4287:

- 51599090;

до акту загальної форми № 4334:

- 40219610, 40219727, 40219651, 40219628, 40219578, 40219644, 40219685, 40219594, 40219693, 40219719, 40219552, 40219545, 40219537, 40219586, 40219701, 40219529, 40219602, 40220071, 40220055, 40352213, 40352288, 40352429, 40352445, 40352395, 40352437, 40352239, 40352379, 40352346, 40352205, 40352486, 40352411, 40345225, 40345217, 40345209, 40345191, 40345183, 40345175, 40345142;

до акту загальної форми № 4339:

- 40322745, 40322646, 40322711, 40322687, 40322786, 40322802, 40322653, 40322638, 40322703, 40322679, 40342693, 40342685, 40342701, 40342719, 40251696, 40288615, 40288623, 40288482, 40288474, 40326266, 40314551, 40354888, 40354797, 40354763, 40354649, 40354623, 40324584, 40278384, 40278368, 40278517, 40278475, 40278467, 40278434, 40278459, 40266256;

до акту загальної форми № 4350:

- 40455230, 40455339, 40455271, 40455172, 40455263, 40455412, 40455222, 40455206, 40455180, 40454480, 40454514, 40454431, 40454456, 40454472, 40454381, 40454498, 40454506, 40454407, 40454449, 40454522, 40454423, 40454399, 40455388, 40455545, 40455529, 40455404, 40455461, 40455156, 40455487, 40455396, 40455453, 40455370, 40455297, 40455313, 40455321, 40455347, 40455289, 40455164, 40455479, 40455214, 40455362, 40455495, 40455511, 40455537, 40455248, 40455503, 40455420, 40455198, 40455438;

до акту загальної форми № 4361:

- 40395733, 40395691, 40395667, 40395642, 40395634, 40382624, 40382632, 40382525, 40382558, 40382517, 40382616, 40382541, 40382566, 40382608, 40382491, 40382582, 40382533, 40382483, 40434920, 40434912, 40318834, 40318891, 40318883, 40318842, 40385072, 40385080, 40385098, 40385122, 40385130, 40469363, 40469728, 40469355, 40427510, 40427544, 40427387, 40427395, 40427379, 40427361, 40427346, 40489304, 40489312, 40489320, 40489262, 40489296, 40489254, 40489270, 40486722, 40486888, 40486623, 40486862, 40486631;

до акту загальної форми № 4376:

- 51741874, 51741866, 51739993, 51739597, 51737476, 51736403, 51736270, 51736171, 51731131, 51731115, 51730760, 51730976, 51728558, 51722429, 51725992;

до акту загальної форми № 4382:

- 40503021, 40503567, 40503526, 40503476, 40503039, 40502973, 40503559, 40503138, 40503401, 40503468, 40503427, 40503179, 40503120, 40503450, 40502981, 40503294, 40502999, 40503104, 40503542, 40503419, 40503302, 40503385, 40503443, 40503054, 40503534, 40503195, 40503237, 40503013, 40503096, 40503146, 40503310, 40503575, 40503187, 40503211, 40503393, 40502957, 40503484, 40503260, 40503278, 40503377, 40503088, 40503492, 40503351, 40502965, 40503203, 40503336, 40503047, 40503344, 40503583, 40509028, 40384950, 40382509, 45119278, 45119310, 40462681, 40509317, 40039612, 40505463, 40505364, 40505422, 40505794;

до акту загальної форми № 4383:

- 40410102, 40410094, 40409989, 40410078, 40410052, 40410086, 40410037, 40410003, 40409997, 40410045, 40409971, 40410060, 40410029, 40398729, 40398653, 40398695, 40398703, 40398646, 40398620, 40398638, 40398679, 40398687, 40398661, 40398711, 40432494, 40432601, 40432551, 40432536, 40432577, 40432585, 40432544, 40432593, 40432502, 40465916, 40465957, 40465866, 40465940, 40465858, 40465890, 40465833, 40457889, 40457871, 40486607, 40486466, 40486516, 40486508, 40486433, 40486532, 40486599;

до акту загальної форми № 4387:

- 40525115, 40525081, 40524969, 40525156, 40525164, 40524902, 40524910, 40524977, 40525024, 40525123, 40524985, 40525065, 40524894, 40525016, 40524993, 40525032, 40525099, 40525149, 40524936, 40524951, 40525107, 40525982, 40525990, 40525966, 40525974, 40526113, 40525933, 40526097, 40526105, 40526139, 40526154, 40526121, 40526022, 40526048, 40525917, 40526162, 40526063, 40526170, 40526089, 40526006, 40526071, 40526055, 40525925, 40525941, 40526147;

до акту загальної форми № 4388:

- 40533580, 40533598, 40533606, 40525958, 40532251, 40532152, 40532277, 40532236, 40532327, 40532269, 40532319, 40532103, 40532129, 40532210, 40532111, 40532137, 40532160, 40532202, 40532301, 40532285, 40532178, 40532244, 40532228, 40532343, 40532558, 40532459, 40532400, 40532608, 40532475, 40532616, 40532624, 40532368, 40532384, 40532566, 40532582, 40532533, 40532509, 40532574, 40532590, 40532517, 40532525, 40532194, 40539256, 40537532, 40537516;

до акту загальної форми № 4391:

- 40545584, 40545626, 40545576, 40545543, 40545600, 40545592, 40545527, 40545568, 40545634, 40545550, 40545618, 40545519, 40537565, 40537474, 40537458, 40537482, 40537367, 40537763, 40537359, 40537656, 40537631, 40537557, 40537391, 40537748, 40537722, 40537623, 40537383, 40537714, 40537573, 40537698, 40537664, 40537425, 40539173, 40537649, 40537508, 40537615, 40537417, 40537706, 40539215, 40537730, 40539199, 40537409, 40539231, 40537599, 40537581, 40537755;

до акту загальної форми № 4394:

- 40509168, 45109212, 45104866, 45104924, 45104775, 45104833, 45104858, 45104890, 45101052, 45100914, 40489676, 40489650, 40473852, 40473837, 40473886, 40473969, 40474165, 40473985, 40503062, 40503153, 40503369, 40503435, 40503112, 40503005, 51737559, 51737484, 40412298, 40412397;

до акту загальної форми № 4399:

- 40545733, 40545790, 40545758, 40545766, 40545808, 40545824, 40545832, 40545840, 40545865, 40546137, 40545873, 40545881, 40545899, 40545907, 40545915, 40545931, 40545923, 40545949, 40545956, 40545964, 40545972, 40545980, 40545998, 40546004, 40546012, 40546038, 40546053, 40546061, 40546079, 40546087, 40546095, 40546103, 40546111, 40546129, 40546145, 40546152, 40546392, 40546400, 40546434, 40546442, 40546459, 40546475, 40546491, 40546483, 40546509, 40546517, 40546525, 40546533, 40546541, 40546558, 40546566, 40546574, 40546582, 40546590

залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача ПрАТ «ІнГЗК» порожні власні вагони.

Згідно зазначених накладних станція та залізниця призначення Інгулець Придніпровської залізниці (т.1 , а.с. 191-250 ; т.2, а.с. 1 -250; т.3, а.с.1-250; т.4, а.с.1 250; т.5, а.с.1-220 )

Оскільки вагони, що прибули на адресу ПрАТ «Інгулецький ГЗК», своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, були складені акти загальної форми ГУ-23 №№ №№ 4194, 4195 від 02.11.20р., №№ 4199, 4202, 4204, 4206, 4211, 4213, 4214, 4218, 4220, 4222 від 03.11.20р., №№ 4224, 4227, 4228, 4230, 4231 від 04.11.20р., № 4269 від 09.11.20р., № 4287 від 11.11.20р., №№ 4334, 4339 від 16.11.20р., № 4350 від 18.11.20р., № 4361 від 19.11.20р., №№ 4376, 4382, 4383, 4387, 4388, 4391, 4394, 4399 від 20.11.20р. (т.1, а.с.37-67).

Підтвердженням зайнятості колій станції призначення Інгулець під час затримки вищевказаного вантажу на шляху прямування є акти загальної форми ГУ-23, які були складені про несвоєчасне забирання ПрАТ «Інгулецький ГЗК» вантажу, що надійшов на його адресу, з колій станції Інгулець.

Враховуючи викладені обставини, позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 7 284, 12 грн. (з ПДВ ), яка включена до відомостей плати за користування вагонами (ф. ГУ-46) №№ 03119568 , 03119574, 03119575, 03119576, 04119577, 04119578, 04119581, 04119582, 04119583, 04119585, 04119586, 05119587, 05119588, 05119589; 09119609; 11119612, 11119615, 12119621, 12119622, 13119639, 16119662, 16119663, 17119664, 17119666, 18119668, 19119669, 19119672, 19119673, 19119674, 20119676, 20119677, 20119678, 20119685, 20119687, 20119690, 20119691, 20119692, 21119693, 21119694, 21119695, 21119697 ( т.1, а.с. 111-189).

Відомості плати за користування вагонами зі сторони відповідача підписані із запереченнями.

Відповідач плату за користування вагонами у розмірі 7 284, 12 грн. не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом за захистом своїх прав.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів). (ст. 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457.

Статтями 46, 47 Статуту визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо).

Згідно статті 119 Статуту за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами-суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів, що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами перевезення вантажів.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника під`їзної колії. За час затримки на коліях залізниць вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Несвоєчасне забирання з колій станції Інгулець одержувачем ПрАТ «Інгулецький ГЗК», вантажів, які прибували на його адресу, є порушенням вимог пункту 33 Правил видачі вантажу, статей 46, 47, 125 Статуту залізниць України та пункту 5 договору № ПР/М-20240/НЮдч від 20.03.2020р.

Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. (п.8 Правил користування вагонами і контейнерами).

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (п.9 Правил користування вагонами і контейнерами).

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником). (п.10 Правил користування вагонами і контейнерами).

Одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом. (ст.46 Статуту залізниць України).

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (п.6 Правил користування вагонами і контейнерами).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (п.3 Правил користування вагонами і контейнерами).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів. (п.12 Правил користування вагонами і контейнерами).

Розмір плати за користування вагонами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством. (п.14 Правил користування вагонами і контейнерами).

За користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. (ст.119 Статуту залізниць України).

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під`їзну колію відповідача, щодо яких складено акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника. Відповідні записи-повідомлення відображені у Книзі форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Інгулець Придніпровської залізниці. (т.1, а.с.78-110).

Станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки, згідно із Тарифним керівництвом № 1 розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 у загальній сумі 7 284, 12 грн. В той же час, відповідачем наявними матеріалами справи не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення.

Відмова ПрАТ « Інгулецький ГЗК» від сплати нарахованої суми безпідставна з наступних обставин.

Відповідно до умов п.1 договору під`їзна колія, яка належить власник, примикає до станції Інгулець регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»: стрілкою № 5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2. Під`їзна колія обслуговується власними локомотивами. Межею під`їзної колії є знаки «Межа під`їзної колії», встановлені на продовженні колії №3 біля вхідного світлофора НІ, на продовженні колії №2 біля вхідного світлофора НІ.

На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084 (зі змінами та доповненнями). Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.09.2004р. № 856 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.10.2004р. за № 1316/9915 (зі змінами та доповненнями) встановлено, що перевезення власних вагонів у завантаженому і порожньому стані у всіх випадках (передислокація, ремонт тощо) оформляється перевізним документом (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з правилами оформлення перевізних документів. Згідно п. 1.5 Правил оформлення перевізних документів перевезення власних (орендованих) локомотивів і вагонів у завантаженому та порожньому стані оформлюються перевізними документами, в яких у графі 20 «Найменування вантажу» відправником зазначається: для локомотивів і завантажених вагонів «Власний (орендований) вагон (локомотив). Власник (орендар) (найменування власника, державної вагонної компанії, оператора, орендаря)"; для порожніх вагонів «Порожній власний (орендований) вагон. З-під... (найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, державної вагонної компанії, оператора або орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо)".

Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у п.14 розділу 2 Тарифного керівництва 1.

Згідно п.1.6 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 29.09.08р. № 04-5/225 порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», який залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати його одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема ... обов`язок ... у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами ... збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1 ....

Виходячи з положень статей 46, 47 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу відповідно до умов п. 14 Договору справляються відповідні плата і збори.

Так, в листопаді 2020 за вищезазначеними накладними залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача ПрАТ «ІнГЗК» порожні власні вагони.

Відповідно до п. 4 Правил користування вагонами та контейнерами вантажоодержувача було повідомлено про прибуття на його адресу спірних вагонів та готовність їх подавання залізницею, про що зроблено відповідні записи в Книзі повідомлень ф.ГУ-2.

Вагони, що прибули на адресу ПрАТ «Інгулецький ГЗК», своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, про що було складено акти загальної форми ф.ГУ-23 №№4194, 4195 від 02.11.2020, №№4199, 4202, 4204, 4206, 4211, 4213, 4214, 4218, 4220, 4222 від 03.11.2020, №№4224, 4227, 4228, 4230, 4231 від 04.11.2020, №4269 від 09.11.2020, №4287 від 11.11.2020, №№4334, 4339 від 16.11.2020, №4350 від 18.11.2020, №4361 від 19.11.2020, №№4376, 4382, 4383,4387, 4388, 4391, 4394, 4399 від 20.11.2020.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування вагонами за відомостями ф. ГУ-46 в сумі 7284,12 грн.

Відомості плати за користування вагонами та акти загальної форми станції призначення працівниками ПрАТ «ІнГЗК» було підписано із запереченням, згідно якого останній не визнає своєї вини в затримці та зазначає, що залізницею своєчасно не забиралися з під`їзної колії вагони, що спричинило затримку спірних вагонів на коліях станції Інгулець. Також, ПрАТ «Інгулецький ГЗК» зазначає, що залізницею пред`являлись відповідачеві вагони у кількості, що перевищує заплановану.

Місячне планування перевезень вантажів у власних вагонах здійснюється відправником за окремим замовленням та за погодженням з власником вагонів. Залізниця затверджує плани перевезень у власних вагонах, які попередньо погоджені відправником із власником вагонів. Таким чином, забезпечення вантажовідправників власними вагонами здійснює власник вагонів на підставі укладених ним з вантажовідправником договорів без участі залізниці. Залізниця є лише перевізником.

Згідно п. 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПрАТ «ІнГЗК» не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у «Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження» форми ГУ-2.

Виходячи з положень п.6 договору, вагони для під`їзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по залізничній станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Передавальні колії станції є межею між коліями залізниці і власника під`їзної колії ПрАТ «Інгулецький ГЗК». Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника під`їзної колії, до якого позивач не має жодного відношення. Отже, без узгодження з власником під`їзної колії, номери вагонів та час їх передачі залізницею самостійно не визначаються.

Пунктом 7 договору встановлено, що всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тонн.

Таким чином, умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору передбачено, що максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається підприємству, не повинна перевищувати 65 вагонів.

При цьому, за результатами технічного огляду, здійсненого працівниками вагонного господарства під час передавальних операцій, можуть бути виявлені несправні в технічному відношенні вагони, які подаються окремо від основної групи вагонів після проведення технічного обслуговування.

Таким чином, заперечення відповідача про пред`явлення вантажоодержувачу вагонів понад заплановану кількість, а також порушення залізницею умов п.7 Договору є такими, що не мають під собою підґрунтя .

Крім того, пунктом 9 договору визначено, що з під`їзної колії вагони здаються за повідомленнями: вагони, навантажені концентратом залізорудним - цілими маршрутами, сформованими у відповідності з ПТЕ і планом формування поїздів; інші - у тій кількості, у якій були передані. Вагони, що повертаються з під`їзної колії, подаються локомотивом власника колії на одну з колій станції Інгулець. Тобто здавання вагонів з під`їзної колії здійснюється локомотивом власника під`їзної колії, до якого залізниця ке має ніякого відношення. За таких умов, твердження відповідача, що пред`явлені ним до перевезення вагони не було забрано станцією, не відповідають дійсності.

ПрАТ «ІнГЗК» має 4 під`їзні колії для приймання та здавання вагонів залізниці. Отже, декілька вагонів, що знаходилися на під`їзній колії відповідача, не могли спричинити затримку вагонів на коліях станції Інгулець за актами загальної форми ф. ГУ-23.

Відповідно до умов ст. 42 Статуту залізниць України позивач повідомив відповідача про прибуття на його адресу адресу вантажу. Проте, відповідач, всупереч ст. 46 Статуту залізниць України, п. 5 Договору, не забрав вагони на свою під`їзну колію.

В жодному нормативному акті або договорі не передбачено умов, за яких вантажоодержувач може перевищувати визначений час на забирання з колій станції вагонів, які прибули на його адресу.

Зайнятість приймально - відправних колій по станції Інгулець, згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер дирекції з урахуванням підводу під навантаження вагонів, маневрових робіт, для обгону локомотива, прийняття для відправлення навантажених і порожніх власних вагонів, які ПрАТ «Інгулецький ГЗК» пред`являє залізниці до перевезення, прийняття для відправлення навантажених і порожніх власних вагонів, які пред`являють залізниці до перевезення його контрагенти, для видачі одержувачам прибулих вантажів, підготовки вагонів в комерційному і технічному відношенні вагонів перед пред`явленням до забирання на під`їзну колію та інших технологічних процесів станції, пов`язаних з перевезенням вантажів.

На коліях станції Інгулець цілодобово проводиться приймання поїздів, які прибувають на адресу ПрАТ «ІнГЗК» та відправляються Комбінатом на інші станції залізниці, і несвоєчасне забирання відповідачем вагонів з колій станції Інгулець призводить до порушення технологічного процесу роботи станції.

Згідно п. 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПрАТ «ІнГЗК» не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання,

Відповідно до п.16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996р. № 411 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997р. за № 50/1854, черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

Отже, підготовка залізницею на коліях станції порожніх власних вагонів під навантаження -звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Договору, у той час як незабирання відповідачем вагонів, що простоювали на коліях станції призначення за актами ф. ГУ-23, є порушенням вимог ст. ст. 46, 47 Статуту залізниць України, пунктів 33, 34 Правил видачі вантажів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВГСУ від 03.09.2013р. по справі № 904/2287/13, в постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 904/7535/17, від 15.06.2018 у справі 904/7360/17, від 17.10.2018 у справі № 904/6067/18, в п. 5.18 постанови Верховного Суду від 04.11.2019р. по справі № 904/5461/18.

Згідно ч.і ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до Листа ВГСУ від 12.06.2014р. № 0701-11/96/715/14 вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під`їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під`їзну колію.

Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників Комбінату, викладені ними при підписанні відомостей плати та актів загальної форми, не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

При цьому, заперечення, наведені відповідачем у відомостях ф. ГУ-46, не підпадають під жоден з випадків звільнення відповідача від плати за користування вагонами, передбачених Статтею 121 Статуту залізниць України та п. 16 Правил користування вагонами та контейнерами.

Викладеним спростовується твердження відповідача про відсутність його вини в затримці спірних вагонів.

Таким чином, відповідач не спростував доводів позивача, не надав доказів того, що мав можливість прийняти спірні вагони, а також не довів наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення ст.121 Статуту та п.16 Правил користування вагонами і контейнерами. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2 270, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства « Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47; ) на користь позивача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108; код ЄДРПОУ 40081237): 7 284, 12 грн. - плати за користування вагонами та 2 270, 00 грн. витрат на сплату судового збору .

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 29.10.21р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.