ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

27.10.2021 м.Дніпро Справа № 908/553/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іванова О.Г.(доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

секретар: Логвіненко І.Г.

за участю представників:

від скаржника: Забарін А.Ф. адвокат, ордер серія АР № 1061635 від 13.09.2021 р.;

представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.05.2021, ухвалене суддею Колодій Н.А., повний текст якого підписаний 31.05.2021, у справі №908/553/21

за позовом Управління комунальної власності Бердянської міської ради Запорізька область, м. Бердянськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми Конкурент Запорізька область, м. Бердянськ

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Управління комунальної власності Бердянської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми Конкурент на користь Управління комунальної власності Бердянської міської ради з нежитлового приміщення будівлі гаражу, площею 20,70 кв.м (приміщення І літери Д згідно з технічним паспортом виконаним станом на 24.03.2011), площею 20,70 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення від 01.10.2008 №1265 в частині вчасного повернення об"єкту оренди після припинення дії договору оренди.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.05.2021 у цій справі позов Управління комунальної власності Бердянської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми Конкурент задоволено повністю.

Усунено перешкоди у користуванні майном шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми Конкурент на користь Управління комунальної власності Бердянської міської ради з нежитлового приміщення будівлі гаражу, площею 20.70 кв.м. (приміщення І літери Д згідно з технічним паспортом виконаним станом на 24.03.2011), площею 20.70 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми Конкурент на користь Управління комунальної власності Бердянської міської ради, 2270 грн. 00 коп. судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась ОСОБА_1 , в якій, посилаючись на порушення вказаним рішенням її прав та покладення на неї певних обов"язків, як особи, що не була залучена до розгляду у цій справі, вказує, що на момент розгляду та вирішення судом першої інстанції спору у цій справі спірна будівля гаражу "Д" була повністю зруйнована та фактично відсутня; зазначену обставину учасниками процесу (позивачем та відповідачем) суду першої інстанції повідомлено не було; на земельній ділянці, на якій знаходився, в тому числі спірний гараж "Д", ОСОБА_2 , після його руйнації, збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (площею 95 кв.м., житловою площею 50.1 кв.м., зазначений у плані літ. А, ганок цементований, козирок, літня кухня Б, площею 12.1 кв.м., літня кухня В, площею 31.2 кв.м., тамбур "а", площею 1,8 кв.м., ганок, козирок, навіс Д, площею 16,9 кв.м., гараж Е, площею 20.1 кв.м., ворота № 1, паркан № 2, калитка № 3, замощення І, замощення ІІ), який було введено в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 15.06.2016, серія та номер: ЗП 8, виданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Після введення даного об`єкту нерухомості в експлуатацію йому присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 .

При цьому, на місці гаражу, щодо якого було ухвалено рішення суду про усунення перешкод у користуванні ним, з 2016 року знаходиться літня кухня В. Дану обставину апелянт вважає можливим підтвердити шляхом проведення на його замовлення будівельно-технічної експертизи, клопотання про призначення якої вважає можливим подати до суду після відкриття апеляційного провадження по справі.

На підставі укладеного з ОСОБА_2 договору купівлі-продажу від 21.08.2019 апелянтом - ОСОБА_1 було придбано вищевказаний об`єкт нерухомості та сплачено 684 000.00 грн. (вказана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу від 21.08.2019 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.08.2021).

Проте, оцінку даним обставинам судом першої інстанції взагалі надано не було, адже суду вони не повідомлені жодним з учасників справи, хоча дані обставини мають суттєве значення для розгляду та вирішення справи.

Апелянт звертає увагу, що всупереч положенням ГПК України Лисенко Т.П., як власника майна, з якого Управління комунальної власності Бердянської міської ради в ході виконання рішення суду намагається її виселити у примусовому порядку, до розгляду даної справи залучено не було.

Апелянт зазначає, що вже після набрання оскаржуваним рішенням суду законної сили, ТОВ ВКФ "Конкурент" звернулося до Бердянського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з листом від 04.08.2021, в якому відповідач визнав обставину руйнації будівлі гаражу, яка перебувала в оренді у нього та повідомив про неможливість виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.07.2021 по справі № 908/553/21 та про готовність компенсувати вартість відсутнього (зруйнованого) майна.

Окрім цього, апелянт стверджує, що відповідач йому повідомив, що про обставину руйнації спірного гаражу Д він повідомляв виконавчий комітет Бердянської міської ради ще у 2016 році, втім, відповідь на даний лист йому надана не була.

Одночасно у змісті апеляційної скарги викладене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке мотивовано тією обставиною, що апелянт участі у справі не приймав, але вказане рішення стосується безпосередньо його прав і обов"язків; про вказане рішення дізнався 18.08.2021, під час проведення виконавчих дій щодо примусового виконання наказу від 05.07.2021 по справі № 908/553/21, в ході яких, ОСОБА_1 ознайомилася із постановою державного виконавця Бердянського відділу державної виконавчої служби Іскри О.Є. від 13.08.2021, з якої їй стало відомо про наявність оскаржуваного рішення Господарського суду Запорізької області від 25.05.2021 по справі № 908/553/21.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач Управління комунальної власності Бердянської міської ради Запорізька область, проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення таким, що відповідає вимогам закону, обставинам справи, вказує, що твердження апелянта, що вона є учасником спірних відносин та на неї поширюються права та обов`язки, які визначені в оскаржуваному рішенні суду є хибними, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.05.2011 та технічного паспорта (виконаного станом на 24.03.2011) комплекс будівель та споруд по пр. Леніна, 9 у місті Бердянську (пр. Леніна перейменовано у пр. Азовський), в тому числі і приміщення І літери «Д» (гараж), належить територіальній громаді міста Бердянська в особі Бердянської міської ради та, станом на теперішній час, фактично є в наявності (знаходиться на території комплексу) та не повернуте орендарем - ТОВ ВКФ «Конкурент» у зв`язку з припиненням дії договору оренди.

Будь-яких рішень про відчуження вищевказаного гаража жодним органом місцевого самоврядування не приймалося, руйнування об`єкту не відбувалося, правові документи на об`єкт нерухомості не змінювалися. Об`єкт оренди ніколи не вибував із власності територіальної громади міста Бердянська.

Звертає увагу, що апелянт вводить суд в оману щодо руйнування об`єкту комунальної власності, зокрема, частини будівлі (літера Д), яка входить до складу комплексу будівель та споруд, розташованого по пр. Азовський, 9 до 2016 року, будівництва на її місці нового об`єкту нерухомого майна ОСОБА_2 , зокрема, літньої кухні (літера Б) за адресою АДРЕСА_1 та введенням вказаного об`єкту до експлуатації у відповідності до декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 15.06.2016.

Так, 21.11.2019 Управлінням комунальної власності в процесі здійснення контролю за використанням орендованого майна, розташованого по АДРЕСА_1 встановлювалося, що об`єкт оренди існує (гараж зачинений); за результатами контролю складено акт та зроблено фотографії об`єкта оренди гаража, які додані позивачем до відзиву.

Крім того, у відповідності до вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна" по об`єкту оренди (гараж приміщення І літера Д, розташований по АДРЕСА_1 ) суб`єктом оціночної діяльності ФОП Зотовим Л.A. готувався звіт про оцінку від 18.09.2017, який також доданий позивачем до відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до вказаного звіту, опису об`єкту та фотознімків у ньому об`єкт оренди гараж, існує.

Апелянт вводить суд в оману щодо правомірності набуття права власності на будівлю літньої кухні (літера Б) за адресою АДРЕСА_1 , яка за її версією була збудована на території сусіднього домоволодіння на місці зруйнованого об`єкта комунальної власності (частина будівлі (літери Д) за адресою АДРЕСА_1 ) виходячи з наступного.

З посиланням на норми ст.ст. 215, 216, 228, 328 ЦК України, наголошує, що твердження апелянта на неправдиві обставини щодо правомірності набуття права власності внаслідок руйнування комунального об`єкту нерухомого майна до 2016 року та в подальшому створення (будівництва) нового приватного об`єкта суперечить положенням ч.2 ст. 349 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру, (норма права діяла до 21.04.2019).

Вважає хибним посилання апелянта на наявність в неї права власності на будівлю літньої кухні (літера Д) за адресою АДРЕСА_1 , яку, на її думку, вона набула за договором купівлі-продажу у особи ( ОСОБА_2 ), яка у відповідності до вищевказаних норм права не володіла цим правом та не могла його відчужувати.

З урахуванням наведеного просить закрити апеляційне провадження на підставі ст.264 ГПК України.

Додаткові докази, надані позивачем до відзиву на апеляційну скаргу, приймаються судом апеляційної інстанції, як такі, що не впливають на предмет доказування у цій справі щодо належного/неналежного виконання відповідачем договору оренди нежитлового приміщення, а стосуються виключно питання відсутності права ОСОБА_1 на оскарження рішення суду та подані на спростування доводів апеляційної скарги.

Також позивачем подано заперечення на задоволення заяви апелянта про призначення у справі експертизи, яке обґрунтовано тим, що дослідження судом вказаних питань та доказів виходить за межі предмета доказування у спорі з повернення об"єкта оренди після закінчення терміну дії договору оренди та відсутності порушеного права апелянта.

Відповідач у справі, правом, передбаченим ст.263 ГПК України стосовно надання відзиву на апеляційну скаргу, не скористався, відзив не надав. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним у справі (а.с.138).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2021 скаржнику відновлено строк для подання апеляційної скарги, з метою встановлення обставин порушення прав, інтересів та обов"язків особи, яку не було залучено до участі у справі, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ; судове засідання призначене на 27.10.2021.

27.09.2021 апелянтом подано клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, яка мотивована тим, що на земельній ділянці, на якій знаходився, в тому числі спірний гараж "Д", ОСОБА_2 , після його руйнації, збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (площею 95 кв.м., житловою площею 50.1 кв.м., зазначений у плані літ. А, ганок цементований, козирок, літня кухня Б, площею 12.1 кв.м., літня кухня В, площею 31.2 кв.м., тамбур "а", площею 1,8 кв.м., ганок, козирок, навіс Д, площею 16,9 кв.м., гараж Е, площею 20.1 кв.м., ворота № 1, паркан № 2, калитка № 3, замощення І, замощення ІІ), який було введено в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 15.06.2016, серія та номер: ЗП 8, виданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Після введення даного об`єкту нерухомості в експлуатацію йому присвоєна поштова адреса: пр. Азовський. 9-Б, м. Бердянськ, Запорізької області.

При цьому, на місці гаражу, щодо якого було ухвалено рішення суду про усунення перешкод у користуванні ним, з 2016 року знаходиться літня кухня В.

З метою встановлення та підтвердження вказаних обставин апелянт вважає необхідним призначити експертизу у цій справі.

Ухвалою суду від 12.10.2021 задоволено клопотання представника Управління комунальної власності Бердянської міської ради Саввона Станіслава Олександровича про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 21.10.2021 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Забаріна Антона Федоровича про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Бердянському міськрайонному суду Запорізької області.

27.10.2021 відповідачем подано заяву про розгляд апеляційної скарги за відсутності його представника.

У судовому засіданні 27.10.2021 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали про закриття апеляційного провадження у цій справі.

Заслухавши пояснення представника скаржника, присутнього в судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційне провадження слід закрити з наступних підстав.

Частиною 1 статті 254 ГПК України регламентовано, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність у ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Верховним Судом у постанові у справі № 911/2635/17 від 11.07.2018 викладено наступну правову позицію щодо розгляду апеляційної скарги, поданою особою, яка не брала участі у справі.

Так, Верховний суд вказав, що у відповідності до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічна правові позиція також наведена у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №91022354/15, від 19.06.2018 у справі №910/18705/17.

Судами обох інстанцій з"ясовано, що 01.10.2008 між Управлінням комунальної власності Орендодавцем - з однієї сторони та ТОВ ВКФ Конкурент - Орендарем - з іншого боку, укладено Договір №1265 оренди нежитлового приміщення частини гаражу (приміщення 1 літери Д) розташованого за адресою: м. Бердянськ, пр. Леніна (Азовський) 9 (далі Договір).

Строк дії договору в редакції додаткової угоди від 27.05.2020 визначено до 31.12.2020 (п. 10.1 договору).

Відповідно до п. 10.7 Договору дія договору оренди припиняється, зокрема, внаслідок закінчення строку на який його було укладено.

Відповідно до п. 5.9 Договору оренди комунального майна Орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання Договору, в п`ятиденний термін повернути Орендодавцеві, або підприємству, вказаному Орендодавцем, орендоване Майно за Актом здачі-приймання у належному стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану, або втрати (повної, або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 135 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, орендар, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву у визначений Законом строк, та про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.

Судами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми Конкурент не зверталось до орендодавця із заявою про продовження договору оренди. Строк дії договору скінчився 31.12.2020.

19.11.2020, 04.01.2021 позивач звернувся до відповідача із повідомленням про необхідність в п`ятиденний термін повернути орендоване майно у зв`язку із закінченням строку на який його укладено.

Відповідачем зазначене повідомлення залишилось без відповіді та задоволення.

Таким чином, з урахуванням встановлення судом першої інстанції обставин закінчення строку дії договору оренди комунального майна та не повернення власнику (орендарю) у строк, визначений п.5.9 договору, об"єкта оренди, з посиланням на норми ст.ст.24, 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст.391, 785 ЦК України, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги шляхом усунення перешкод у користуванні майном через виселення Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми Конкурент на користь Управління комунальної власності Бердянської міської ради, з нежитлового приміщення будівлі гаражу, площею 20.70 кв.м. (приміщення І літери Д згідно з технічним паспортом виконаним станом на 24.03.2011), площею 20.70 кв.м., розташованого за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, пр. Азовський (Леніна), 9.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, ні його мотивувальна частина, ні його резолютивна частина не містять жодних висновків щодо Лисенко Т.П., про зобов`язання вказаної особи вчинити будь-які юридично значимі дії або утримання від їх вчинення щодо жодної із сторін спору, предмету спору, зокрема, оскаржуваним рішенням не зобов`язано вказану особу виселитися із орендованого нежитлового приміщення будівлі гаражу, площею 20.70 кв.м. (приміщення І літери Д згідно з технічним паспортом виконаним станом на 24.03.2011), площею 20.70 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, матеріали справи не містять й інших документів, які б свідчили про порушення прав скаржника; учасником спірних правовідносин (договору оренди) вказана особа також не є.

Судом, при розгляді справи, до того ж не з`ясовано обставин, за якими для участі у справі слід залучити будь-яку особу, зокрема і скаржницю, та що оскаржуване рішення вплине на права або обов`язки такої особи. Жодних клопотань, заяв з цього приводу жодним учасником справи під час розгляду справи заявлено не було.

При цьому згідно поданих позивачем додаткових доказів, зокрема звіту про оцінку суб`єкта оціночної діяльності ФОП Зотова Л.A. від 18.09.2017, здійсненого на виконання вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна", по об`єкту оренди (гараж приміщення І літера Д, розташований по пр. Азовському, 9), гараж станом на 18.09.2017 існує в наявності, здійснено його фотофіксацію, опис, огляд, наведено висновки про стан майна, що спростовує доводи апелянта про те, що на місці гаражу, щодо якого було ухвалено рішення суду про усунення перешкод у користуванні ним, та який зруйновано за доводами апелянта, з 2016 року знаходиться літня кухня В житлового будинку зі спорудами, який введено в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 15.06.2016, серія та номер: ЗП 8, виданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, та якому присвоєна поштова адреса: пр. Азовський. 9-Б, м. Бердянськ, Запорізької області.

Також вказані обставини спростовуються актом перевірки виконання умов договору оренди комунального майна від 01.10.2008 №1265, проведеної комісією позивача (створеною за наказом від 15.02.2019 №11), відповідно до якого 21.11.2019 комісією у складі начальника відділу оренди, приватизації, кадрів та діловодства Управління комунальної власності Бердянської міської ради Сидоренко Л.Б., голови постійної комісії Бердянської міської ради з питань реалізації державної регуляторної політики, підприємницької діяльності та управління комунальної власності Братеньковим І.С., головним спеціалістом відділу оренди, приватизації, кадрів та діловодства Управління комунальної власності Бердянської міської ради Пономарьовим Р.Е., головним спеціалістом, юристом Управління Саввоном С.О. та головним спеціалістом відділу оренди, приватизації, кадрів та діловодства Управління комунальної власності Бердянської міської ради Сагайдаком О.В., в присутності балансоутримувача приміщення головного спеціаліста відділу освіти виконавчого комітету Бердянської міської ради Сосновської Л.П. проведено обстеження майна комунальної власності, а саме нежитлового приміщення будівлі гаражу (лі. Д приміщення №І згідно з технічним паспортом), загальною площею 20,70 кв.м., яке розташовано за адресою: м. Бердянськ, пр. Азовський, 9.

Згідно акту приміщення орендується ТОВ ВКФ "Конкурент", напрямок використання під склад. Термін дії договору оренди до 23.05.2020.

Зазначено, що орендоване майно застраховано згідно з договором добровільного страхування майна №413/0803/19/12 від 04.04.2019. Станом на 21.11.2019 заборгованості з оренди комунального майна немає. Під час обстеження орендованого об"єкта приміщення зачинено.

При цьому до вказаного звіту комісією долучено світлини (фотофіксацію) об"єкту оренди, відповідно до якого він є в наявності, примикає до воріт будівлі по пр. Азовський, 9-Б, що також спростовує доводи апеляційної скарги про руйнацію гаражу літ.Д та будівлю на його місці літньої кухні "В" житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Таким чином, як станом на 2017 рік, так і станом на 21.11.2019 спірна будівля гаражу літ.Д була в наявності, ціла і не ушкоджена, її власником є територіальна громада в особі Бердянської міської ради, вказане право власності не відчужувалось у будь-який спосіб.

Відтак, апелянтом не доведено належними і допустимими доказами порушення оскаржуваним рішенням його прав, законних інтересів та покладення на нього певних обов"язків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалось.

Оскільки колегією суддів з`ясовано, що оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 щодо жодної із сторін та відносно предмету спору, то апеляційне провадження підлягає закриттю.

Щодо клопотання апелянта про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, яка має підтвердити обставини, що на земельній ділянці, на якій знаходився, в тому числі спірний гараж "Д", ОСОБА_2 , після його руйнації, збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (площею 95 кв.м., житловою площею 50.1 кв.м., зазначений у плані літ. А, ганок цементований, козирок, літня кухня Б, площею 12.1 кв.м., літня кухня В, площею 31.2 кв.м., тамбур "а", площею 1,8 кв.м., ганок, козирок, навіс Д, площею 16,9 кв.м., гараж Е, площею 20.1 кв.м., ворота № 1, паркан № 2, калитка № 3, замощення І, замощення ІІ), який було введено в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 15.06.2016, серія та номер: ЗП 8, виданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області. Після введення даного об`єкту нерухомості в експлуатацію йому присвоєна поштова адреса: пр. Азовський. 9-Б, м. Бердянськ, Запорізької області. При цьому, на місці гаражу, щодо якого було ухвалено рішення суду про усунення перешкод у користуванні ним, з 2016 року знаходиться літня кухня В, то колегія суддів його відхиляє, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує на специфіці правовідносин у даній справі. Зокрема, наголошуючи на тому, що рішенням порушені права, інтереси або обов"язки апелянта останній вже на час подання апеляційної скарги має довести наявність у нього правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про його (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Також апелянтом на момент подачі апеляційної скарги має бути доведено, що суд розглянув спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник.

Відтак, самим апелянтом на час подання апеляційної скарги мали бути доведені обставини руйнації об"єкту оренди гаражу літ. Д та зведення на його місці житлового будинку зі спорудами, зокрема знаходження на місці гаражу літньої кухні "В", а не перекладати на суд обов"язок по збиранню доказів і доведенню доводів скаржника.

Апеляційний господарський суд роз"яснює апелянту, що відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч.2 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Таким чином, за наявності відповідного клопотання апелянта, підлягає поверненню сплачена ним сума судового збору у розмірі 3405 грн.

Керуючись ст.ст. 234, 235, п.3 ч.1 ст.264, п.3 ч.1 ст.287, ст.288 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.05.2021 у справі № 908/553/21 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з моменту складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29.10.2021.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін