ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2021 р. Справа № 922/3709/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Політучій В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149; ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (адреса: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 19; )
до Комунального підприємства "Харківводоканал" (адреса: 61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 2; )
про стягнення 67597552,44 грн
за участю представників сторін:

позивача - Квіцінська А. І. (довіреність № 01-46/72 від 04.01.2021);

відповідача Кічигіна С. С. (витяг з ЄДРПОУ);

третьої особи не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго", м. Харків (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовної заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків (далі за текстом - відповідач) 67597552,44 грн. вартості послуг за розподіл електричної енергії за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень та серпень 2019 року, з яких: 56331293,70 грн - тарифна складова та 11266258,74 грн - ПДВ 20%.

Позов обґрунтовано з посиланням на невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019 щодо повної оплати наданих позивачем послуг з розподілу електричної енергії.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.11.2019 позовну заяву залишено без руху; визначено спосіб усунення недоліків позовної заяви; надано останньому п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків.

Позивач звернувся до суду з заявою (вх. № 28486 від 25.11.2019) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2019 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, та відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.12.2019; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі за текстом третя особа).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.12.2019 клопотання представника відповідача про продовження строку проведення підготовчого засідання задоволено та продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 днів.

Іншою ухвалою господарського суду Харківської області від 23.12.2019 відкладено підготовче засідання на 21.01.2021.

В підготовчому засіданні 21.01.2021 оголошено перерву до 27.01.2021.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 30318 від 12.12.2019), в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з посиланням на те, що позивач, здійснюючи розрахунки за надані послуги, відносить відповідача до споживачів ІІ класу, що не відповідає законодавству України та суперечить висновкам, викладених в судових рішеннях судів різних інстанцій у справах № 922/4198/17 від 28.11.2018, № 922/1545/18 від 29.05.2019, № 922/635/15 від 06.08.2019, № 922/741/16 від 20.11.2018, № 922/4927/15 від 12.02.2019. Зокрема в межах справи № 922/4198/17 господарський суд суд виніс рішення від 28.11.202018 яким зобов`язав позивача здійснити перерахунок вартості спожитої електроенергії із застосуванням до відповідача тарифів встановлених для споживачів І класу напруги, а постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 по справі № 922/1545/18 були внесені відповідні зміни до договору про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008 щодо здійснення розрахунків за спожиту електроенергію за тарифами встановленими для споживачів І класу напруги. Також відповідач зазначає, що на розгляді суду перебуває справа № 922/643/19 в межах якої відповідач просить суд зобов`язати позивача здійснити перерахунок вартості наданих послуг, зокрема за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019.

Відповідач вважає, що позивач зловживає монопольним становищем на ринку електричної енергії, діє виключно у власних інтересах з метою отримання надприбутку, порушує законодавство, привласнює повноваження, які є виключно державними. Головним та єдиним джерелом ціни для даного виду товару є акти НКРЕКП, яка є державним органом. Таким чином, усі розрахунки та зобов`язання із сплати за електричну енергію з січня 2019 року по серпень 2019 року не повинні сплачуватись у відповідності до положень договору № 1.01 від 01.01.2019 а повинні сплачуватися згідно з нормами законодавства, чинними на час спірних відносин, тобто за тарифами І класу напруги.

Третя особа надіслала на адресу суду пояснення (вх. № 30544 від 16.12.2019), в яких звертає увагу суду на те, що за інформацією в НКРЕКП, КП «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» приєднане на підставі рішення Харківської міської ради № 132/11 від 12.01.2011 до КПКГ «Харківкомуночиствод» та перейменоване за рішенням Харківської міської ради № 577/11 від 23.12.2011 в КП «Харківводоканал» (відповідач у даній справі). В зв`язку з викладеним третя особа вважає, що в даному випадку відсутні підстави стверджувати, що підприємство відповідача ввело нові виробничі потужності, що призвело до збільшення споживання в три рази та при цьому становить понад 20 млн. кВт/год., а таким чином до нього не може застосовуватися підпункт 4 пункту 3.1. Порядку для віднесення його до І класу споживачів електричної енергії.

Позивач надав суду відповідь на відзив (вх. № 31251 від 23.12.2019) в якій вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, надуманими та безпідставними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Зокрема позивач вказує, що відповідач здійснює закупівлю для власних потреб електроенергії на оптовому ринку електричної енергії для споживання за ІІ класом напруги, що виключає застосування до нього тарифу на розподіл за І класом напруги. При цьому, виходячи з положень п.4.29 Правил роздрібного ринку електричної енергії, оплата споживачем послуг з розподілу електричної енергії має здійснюватися за тарифами, встановленими для ІІ класу напруги.

Відповідач надав суду заперечення (вх.. № 1055 від 16.0.01.2020) в яких наполягає на необґрунтованості заявленого позову, та зокрема зазначає, що при здійсненні розрахунку наданих послуг позивач незаконно застосовує до відповідача тарифи встановлені для споживачів ІІ класу напруги.

Позивач також надав суду власні заперечення (вх.. № 1475 від 21.01.2020) та додаткові пояснення (вх.. № 2005 від 27.01.2020) в яких спростовує доводи, викладені в запереченнях відповідача та наполягає на обґрунтованості заявленого позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2020 відмовлено в задоволенні заяви позивача (вх.. № 1153 від 17.01.2020) про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.01.2020 провадження у справі № 922/3709/19 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 922/643/19.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.08.2021 провадження у справі № 922/3709/19 поновлено та призначено підготовче засідання у справі на 13.09.2021.

Позивач звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 19906 від 27.08.2021), в якій просить суд за результатами розгляду справи стягнути з відповідача 68086,76 грн., з яких:

56738,98 грн - вартість послуг з розподілу е/е;

11347,79 грн. - ПДВ на розподіл е/е.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.09.2021 заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 19906 від 27.08.2021) задоволено, продовжено розгляд справи з її урахуванням.

Протокольною ухвалою від 13.09.2021 відкладено підготовче засідання на 27.09.2021.

Позивач надав суду письмові пояснення (вх.. № 20741 від 03.09.2021) в яких зокрема зазначає, що на його замовлення судовим експертом Пилипенко В.В. виконано Висновок експертного економічного дослідження № 20/01-21 від 20.01.2021. Позивач вказує,що зазначений висновок також підтверджує законність та обґрунтованість заявленого позову з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Також позивач звернувся до господарського суду з заявою (вх. № 22225 від 22.09.2021) в якій просить суд покласти на відповідача понесені ним витрати на оплату послуг судового експерта та спеціаліста.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.10.2021.

В процесі розгляду справи по суті відповідач подав до суду заперечення на заяву про зменшення позовних вимог (вх. № 24348 від 18.10.2021), в яких просить суд прийняти до уваги ці заперечення та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В даний запереченнях відповідач зокрема зазначає, що помісячна розшифровка суми боргу за січень-серпень 2019 року не співпадає з сумами, вказаними позивачем у нових рахунках, що в свою чергу, на думку відповідача, свідчить про необґрунтованість розрахунку позивачем суми боргу. Також відповідач зазначає, що він не узгоджував актів приймання-передачі розподілу електричної енергії оскільки зазначав про свою незгоду з зазначеною в них позивачем кількістю розподіленої електричної енергії. Також відповідач зазначає, що виставлені позивачем до сплати рахунки не встановлюють строку виконання відповідачем зобов`язання з їх оплати.

Позивач також надав суду письмові пояснення (вх. № 24433 від 19.10.2021). В даних поясненнях відповідач спростовує твердження відповідача про нібито завищений обсяг розподіленої позивачем електричної енергії, та зокрема зазначає, що після виконання ним перерахунку за тарифами І класу напруги обсяг розподіленої електричної енергії не змінився, змінилася лише вартість наданої послуги.

На судове засідання 19.10.2021 прибули представники сторін.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Також представник позивача просить суд за наслідками розгляду справи покласти на відповідач судові витрати, в т.ч. понесені ним витрати на оплату послуг судового експерта в сумі 49000 грн. та послуг спеціаліста в сумі 46000 грн.

Представник відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні.

Також представник відповідача просить суд відмовити позивачу відмовити позивачу в задоволенні заяви про покладення на відповідача витрат на оплату послуг судового експерта в сумі 49000 грн. та послуг спеціаліста в сумі 46000 грн. з посиланням на необґрунтованість цієї заяви.

Третя особа у судове засідання 19.10.2021 свого уповноваженого представника не направила, однак, у поясненнях (вх. № 30544 від 16.12.2019) просила суд проводи розгляд справи № 922/3709/19 без участі свого представника.

Оскільки неявка у судове засідання представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 03.01.2008 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії № 1.01 (т. с. 2, а. с. 131-138), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 3.1 «Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію» до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами (п. 1 договору).

За змістом ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, про надання послуг з розподілу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі за текстом - НКРЕКП) № 312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі - Правила), які регулюють взаємовідносини, що виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами (п. 1.1.1 Правил).

За умовами п. 1.2.1 Правил, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктами 2.1.1, 2.1.2 Правил встановлено, що відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи. Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається між товариством та споживачем, з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, за типовою формою договору, що є додатком № 3 до Правил та розміщений на офіційному сайті AT Харківобленерго: http://www.oblenergo.kharkov.ua.

У період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, на виконання положень п. 4 Постанови № 312 ОСР направило поштовим відправленням всім споживачам, електроустановки яких приєднані на території діяльності товариства, заяву-приєднання до зазначеного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єктів споживача.

Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008 (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо).

З 01.01.2019 відповідач продовжив споживання електричної енергії та здійснив оплату, що свідчить про акцептування договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019.

Таким чином, між Акціонерним товариством «Харківобленерго» (оператор системи), яке діє на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, виданою постановою НКРЕКП № 1446 від 16.11.2018, та Комунальним підприємством «Харківводоканал» (споживач) відповідно до п. 4 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 та п. 2.1.4 Правил укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019 на умовах публічного договору за формою договору, що є додатком № 3 ПРРЕЕ (далі за текстом договір; т. с. 1, а. с. 10-14).

Відповідно до п. п. 1.1-1.2 договору, цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів

Згідно з розділом 2 договору оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3 до цього договору.

Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 "Порядок розрахунків".

За змістом п.3.1 договору, облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається оператором системи та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього договору.

За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВттод).

За підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу не залежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача.

Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються оператором системи в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.5 договору, визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії вони підлягають урегулюванню відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних оператора системи.

Згідно з п. 5.3 договору, тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків".

У відповідності до п.п.1 п. 5.1.1 Правил та п. п. 1 п. 7.1 договору, оператор системи має право на отримання своєчасної оплати за надання послуги з розподілу електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.

Оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами (цінами), які встановлюються регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи (ціни) на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

За період січень 2019 року - серпень 2019 року позивач у відповідності до умов договору, надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії, що підтверджується звітами про покази засобів обліку електричної енергії відповідача за вказаний період, які складені останнім та підписані його уповноваженими особами.

За результатами розрахункового періоду (з урахуванням проведених оплат) та на підставі наданих відповідачем звітів, позивачем були оформлені акти приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії за договором № 1.01 від 01.01.2019 та рахунки на оплату послуги з розподілу електричної енергії, розподіленої за період січень 2019 року - серпень 2019 року.

На підставі звітів про використання електричної енергії відповідача та актів приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії позивачем було виставлено відповідачу наступні рахунки за надані послуги з розподілу електричної енергії:

- у січні 2019 року (з 01.01.2019 по 31.01.2019) загальна кількість розподіленої електроенергії відповідачу склала 22111861 кВт/г на суму 13783126,09 грн (в т. ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за січень 2019 електричної енергії КП «Харківводоканал» та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 07.02.2019;

- у лютому 2019 року (01.02.2019 по 28.02.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 19573939 кВт/г на суму 12201145,44 грн (в т. ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за лютий 2019 електричної енергії КП «Харківводоканал» та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 13.03.2019;

- у березні 2019 року (01.03.2019 по 31.03.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 20606227 кВт/г на суму 12844604,22 грн (в т. ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за березень 2019 електричної енергії КП «Харківводоканал» та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 03.04.2019;

- у квітні 2019 року (01.04.2019 по 30.04.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 18232883 кВт/г на суму 11365214,29 грн (в т. ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за квітень 2019 електричної енергії КП «Харківводоканал» та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 06.05.2019;

- у травні 2019 року (01.05.2019 по 31.05.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 17698732 кВт/г на суму 11032327,64 грн (в т. ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за травень 2019 електричної енергії КП «Харківводоканал» та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 06.06.2019;

- у червні 2019 року (01.06.2019 по 30.06.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 18060083 кВт/г на суму 11257572,22 грн (в т. ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за червень 2019 електричної енергії КП «Харківводоканал» та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії від 05.07.2019;

- у липні 2019 року (01.07.2019 по 31.07.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 18180571 кВт/г на суму 11332677,17 грн (в т. ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за липень 2019 електричної енергії КП «Харківводоканал» та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії;

- у серпні 2019 року (01.08.2019 по 31.08.2019) кількість розподіленої електроенергії склала 17596691 кВт/г на суму 8347377,53 грн (в т. ч. ПДВ). На підтвердження позивач надав звіт про використання за серпень 2019 електричної енергії КП «Харківводоканал» та акт приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії.

Як свідчать матеріали справи, рахунки за січень, лютий та березень 2019 року направлені на адресу відповідача рекомендованими листами, що підтверджено наданими до позовної заяви реєстрами відправки, а рахунки за травень, червень, липень та серпень 2019 року були отримані уповноваженим представником КП «Харківводоканал» (на підставі наказу № 356 від 13.04.2017) Кушнір В.М. та Мошевич І.І., що підтверджується підписом у книзі реєстрації видачі документації споживачам за вказаний період.

Однак, як стверджує позивач, відповідач свої зобов`язання щодо оплати за розподіл електричної енергії протягом періоду січень-серпень 2019 року виконував не в повному обсязі, у зв`язку з чим 23.10.2019 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу кредитора про сплату заборгованості за договором про надання послуг з розподілу № 1.01 від 01.01.2019 за січень 2019 року у сумі 9957428,41 грн (в т. ч. ПДВ 1659571,40 грн), лютий 2019 року у сумі 89001011,28 грн (в т. ч. ПДВ 1483501,88 грн), березень 2019 року в сумі 9206715,04 грн (в т. ч. ПДВ 1534452,51 грн), квітень 2019 року в сумі 8235168,22 грн ( в т. ч. ПДВ 1372528,03 грн), травень 2019 року в сумі 7932327,64 грн (в т. ч. ПДВ 3322054,60 грн), червень 2019 року в сумі 8162796,40 грн ( в т. ч. ПДВ 1360466,07 грн), липень 2019 року в сумі 8934185,02 грн. (в т. ч. ПДВ 1489030,83 грн) та серпень 2019 року в сумі 6267920,43 грн (в т. ч. ПДВ - 365612,49 грн).

З матеріалів справи вбачається, що позивач, при здійсненні зазначених розрахунків, відносив відповідача до споживачів ІІ класу напруги.

Відповідач заперечує проти наведених розрахунків, зроблених позивачем, та стверджує, що усі розрахунки та зобов`язання зі сплати за електричну енергію у період з січня по серпень 2019 року включно за договором № 1.01 повинні бути здійснені за тарифами І класу напруги і чинного законодавства на момент споживання.

Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківобленерго" з вимогою про зобов`язання відповідача зробити перерахунок вартості наданих у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 4 і № 1.01, укладеними 19.12.2018 на умовах договорів про постачання електричної енергії № 4 від 07.05.2004 та № 1.01 від 03.01.2008, шляхом застосування тарифів для І класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги, відобразити перерахунок у відповідних рахунках за січень 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірним застосуванням Акціонерним товариством "Харківобленерго" до Комунального підприємства "Харківводоканал" тарифів для II класу напруги та виставлення рахунків за січень 2019 року на оплату послуг із розподілу електричної енергії з урахуванням завищених тарифів, що порушує майнові права позивача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.06.2020 у справі № 922/643/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2021, позовні вимоги Комунального підприємства "Харківводоканал" задоволено, та зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" зробити перерахунок вартості наданих Комунальному підприємству "Харківводоканал" у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019, № 4 від 01.01.2019 шляхом застосування тарифів для І класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити такий перерахунок у відповідних рахунках за січень 2019 року.

Вищезазначене рішення господарського суду Харківської області від 15.06.2020 по справі № 922/643/19 є таким, що набрало законної сили.

Як свідчать матеріали справи, на замовлення Акціонерного товариства "Харківобленерго" судовим експертом Пилипенко В.В. зроблено висновок експертного дослідження № 20/01-21 від 20.01.2021 за результатами проведення економічного дослідження, підготовленого для подання до господарського суду (т. с. 4, а. с. 153-170).

На вирішення експерту поставлено такі питання:

1. Чи підтверджується обсяг наданих послуг КП «Харківводоканал» з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1.01 та № 4 в період з січня 2019 року по грудень 2019 року за кожний місяць окремо відповідно до наданих звітів про обсяги електричної енергії, актів приймання-передачі про надання послуг з розподілу електричної енергії та довідок електроспоживання?

2. Чи є економічно обґрунтованим здійснений перерахунок вартості наданих послуг КП «Харківводоканал» з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1.01 та № 4 шляхом застосуванням тарифу для І класу напруги за період з січня 2019 року по грудень 2019 року за всіма точками продажу в сумі 99264901,17 грн, з урахуванням постанови Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у справі № 922/643/19?

3. Чи є арифметично правильним здійснений AT Харківобленерго перерахунок вартості наданих послуг з розподілу та рахунки, виставлені на оплату за розподілену електричну енергію КП «Харківводоканал», за період з січня 2019 року по грудень 2019 року?

4. Чи вірно визначена сума по здійсненому перерахунку з урахуванням тарифів на розподіл електричної енергії, що діяли в період з січня 2019 року по грудень 2019 року, а саме:

- за договором від 01.01.2019 № 4 - 20 641 931,64 грн (без ПДВ);

- за договором 01.01.2019 № 1.01 78622969,53 грн (без ПДВ)?

Судовим експертом Пилипенко В.В. за результатами проведеного економічного дослідження № 20/01-21 від 20.01.2021 надано наступні висновки.

По першому питанню:

Документально підтверджується обсяг наданих послуг КП «Харківводоканал» з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1.01 та № 4 в період з січня 2019 року по грудень 2019 року в кількості 285453586 кВ*г на суму 133324580,50 грн (без ПДВ), в т. ч:

- за тарифом І класу споживання електричної енергії становить у кількості 309493 кВт*г на суму 26315,32 грн (без ПДВ);

- за тарифом ІІ класу споживання електричної енергії становить у кількості 285144093 кВт*г на суму 133298265,18 грн (без ПДВ).

По другому питанню:

Перерахунок вартості наданих послуг КП «Харківводоканал» з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1.01 та № 4 шляхом застосуванням тарифу для 1 класу напруги за період з січня 2019 року по грудень 2019 року за всіма точками продажу в сумі 99264901,17 грн (без ПДВ), з урахуванням постанови Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у справі № 922/643/19 є економічно обґрунтованим.

По третьому питанню:

AT «Харківобленерго» здійснено перерахунок вартості наданих послуг з розподілу та рахунки, виставлені на оплату за розподілену електричну енергію КП «Харківводоканал», за період з січня 2019 року по грудень 2019 року шляхом застосуванням тарифу для І класу напруги, арифметично вірно.

По четвертому питанню:

AT «Харківобленерго» вірно визначена сума по здійсненому перерахунку з урахуванням тарифів для І класу напруги на розподіл електричної енергії по договорах від 01.01.2019 № 4 та від 01.01.2019 № 1.01 з КП «Харківводоканал», що діяли в період з січня 2019 року по грудень 2019 року на суму 99264901,17 грн, в т. ч.:

- за договором від 01.01.2019 № 4 - 20 641 931,64 грн (без ПДВ);

- за договором від 01.01.2019 № 1.01 78622969,53 (без ПДВ).

На виконання рішення суду від 15.06.2020 у справі № 922/643/19, позивачем проведено перерахунок вартості наданих відповідачу послуг з розподілу електричної енергії, зокрема за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019, шляхом застосування тарифу для споживачів І класу за період з січня 2019 року по серпень 2019 року, у зв`язку з чим обсяг розподіленої електричної енергії зменшено (т. с. 4, а. с. 70).

Після проведення перерахунку позивач сформовав коригуючі рахунки на оплату послуги про надання розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року та 19.04.2021 направлено відповідні рахунки на адресу відповідача для подальшої їх оплати (т. с. 4, а. с. 71-142).

З урахуванням проведеного перерахунку шляхом застосування тарифу І класу напруги фактична сума боргу відповідача за надання послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року, з урахуванням оплат станом на 01.08.2021, склала 68086,76 грн, з яких: 56738,98 грн - вартість послуг з розподілу е/е, 11347,79 грн - ПДВ на розподіл е/е.

Відповідно до п. 9 додатку №4 до Договору у разі перевищення суми платежу, перерахованого Споживачем за послугу з розподілу електричної енергії та необхідного для цього періоду, оператор системи розподілу має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

З посиланням на вказані положення додатку № 4 до договору позивач зазначає, що після проведеного перерахунку вартості розподіленої електричної енергії відповідачу за тарифами І класу напруги, сума кредитового сальдо яке виникло у жовтні 2019 зараховано позивачем в погашення заборгованості за липень 2019, як цього вимагають умови Договору.

Позивач, посилаючись на п. 7 додатку № 4 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019 Порядок розрахунків зазначає, що оператор системи розподілу направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Отже, строк оплати за направленими 19.04.2021 рахунками - до 26.04.2021 включно (протягом 5 робочих днів).

Однак, відповідач своїх зобов`язань щодо оплати обсягу розподіленої електричної енергії за договором № 1.01 в повному обсязі не виконав, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача фактичну суму боргу відповідача за надання послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року, з урахуванням оплат станом на 01.08.2021, у загальному розмірі 68086,76 грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У частині 1 ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За змістом ч. 6-7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості з оплати обсягу розподіленої електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019 за період з січня 2019 року по серпень 2019 року.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно визначень п. 74,77,78 ч.1 ст. 1 вказаного Закону:

- ринок електричної енергії - це система відносин, що виникають між учасниками ринку під час здійснення купівлі-продажу електричної енергії та/або допоміжних послуг, передачі та розподілу, постачання електричної енергії споживачам;

- роздрібний ринок електричної енергії - це система відносин, що виникають між споживачем електричної енергії та електропостачальником у процесі постачання електричної енергії, а також іншими учасниками ринку, які надають пов`язані з постачанням електричної енергії послуги;

- розподіл електричної енергії - це транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.

За своїм правовим змістом, договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що складає предмет спору у справі, є договором приєднання.

У відповідності до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною ч. 4. ст. 179 ГК передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

На розвиток і забезпечення функціонування ринку електроенергії Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) прийняла постанову № 312 від 14 березня 2018 року "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (набрали чинності 19.04.2018). У її преамбулі визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до законів України "Про ринок електричної енергії" та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 310 від 14.03.2018 затвердила Кодекс систем розподілу, який визначає вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини оператора систем розподілу (далі - ОСР), користувачів системи розподілу (далі - користувачі) та замовників послуги з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок.

Підпунктом 16 пункту 2.1 розділу II Кодексу систем розподілу (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) визначено, що договір про надання послуг з розподілу електроенергії - це домовленість сторін про доступ до системи розподілу, яка укладається між ОСР, що здійснює розподіл електроенергії на території ліцензованої діяльності, та Користувачем або між ОМСР та Користувачем МСР

Відповідно до пункту 11.1.6 розділу XI Кодексу систем розподілу (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються на підставі договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між ОСР та Користувачем відповідно до цього Кодексу. Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії визначає зобов`язання ОСР забезпечити розподіл електричної енергії в межах замовленого Користувачем обсягу потужності за тарифами, що встановлюються Регулятором.

Згідно з пунктом 11.2.2 розділу XI Кодексу систем розподілу (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) договір про надання послуг з розподілу електричної енергії між ОСР та споживачем та договір про надання послуг з розподілу електричної енергії між ОСР та електропостачальником укладаються відповідно до умов Правил роздрібного ринку.

Відповідно до законів України "Про ринок електричної енергії" та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 312 від 14.03.2018 затвердила Правила роздрібного ринку електричної енергії, які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до пункту 2.1.2 розділу ІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Відповідно до ч. 6 ста. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Пунктом 11.1.9 розділу XI Кодексу систем розподілу (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) передбачено, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється за тарифами, які встановлюються регулятором відповідно до затвердженої ним методики.

Пунктом 4.28 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) також визначено, що оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Здійснення оплати споживачем послуг з розподілу електричної енергії за тарифами також визначена главою 5 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019.

Законом України "Про ринок електричної енергії" повноваження щодо встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії покладено на регулятора (Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

При цьому, рішенням господарського суду Харківської області від 15.06.2020 у справі № 922/643/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2021, зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" зробити перерахунок вартості наданих Комунальному підприємству "Харківводоканал" у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема, за договором № 1.01 від 01.01.2019 шляхом застосування тарифів для І класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити такий перерахунок у відповідних рахунках за січень 2019 року.

Зазначене рішення Господарського суду Харківської області 15.06.2020 у справі № 922/643/19 на сьогоднішній день є таким, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

При цьому, ч. 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеним рішенням Господарського суду Харківської області від 15.06.2020 у справі № 922/643/19, (залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2021), встановлено, що в межах своїх повноважень, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову № 1845 від 11.12.2018, відповідно до якої (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) установлено Акціонерному товариству "Харківобленерго" тарифи на послуги з розподілу електричної енергії на рівні: для 1 класу напруги - 142,80 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість); для 2 класу напруги - 519,45 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість).

У виставлених Акціонерним товариством "Харківобленерго" рахунках на оплату послуг з розподілу електричної енергії, розподіленої в січні 2019 року за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019 Акціонерним товариством "Харківобленерго" до Комунального підприємства "Харківводоканал" застосовано, зокрема, тарифи на розподіл електричної енергії для 2 класу напруги.

Отже, як регулятором, так і самим Акціонерним товариством "Харківобленерго" споживачів електричної енергії диференційовано за ступенями напруги: 1 класу напруги та 2 класу напруги.

Станом на січень 2019 року єдиним чинним нормативно-правовим актом, за яким здійснювалось визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги, був Порядок визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги, затверджений постановою НКРЕ № 1052 від 13.08.1998 (в редакції постанови НКРЕ № 1217 від 15.12.2004) (далі за текстом - Порядок № 1052).

Пунктом 3 Порядку №1052 споживачів електричної енергії за ступенями напруги розподілено на два класи та визначено критерії щодо кожного із класів.

Відповідно до пункту 22 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" нормативно-правові акти, прийняті на виконання Закону України "Про електроенергетику", діють до набрання чинності нормативно-правовими актами, затвердженими на виконання цього Закону.

З огляду на те, що Порядок № 1052 прийнято на виконання Закону України "Про електроенергетику", про що зазначено в преамбулі вказаного порядку, та те, що станом на січень 2019 року іншого нормативно-правового акта, за яким здійснювалося б визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги не існувало, та безпосереднє застосування такого Порядку № 1052 як самим регулятором, так і іншими учасниками ринку електричної енергії, зокрема, Акціонерним товариством "Харківобленерго", суд вважає, що у даному випадку до спірних правовідносин сторін у даній справі застосуються положення Порядку № 1052.

Із викладеного вбачається, що внаслідок відокремлення діяльності з розподілу та передачі електричної енергії від інших видів діяльності, законодавець у Законі України "Про ринок електричної енергії" у іншому розумінні, ніж у Законі України "Про електроенергетику" визначив такий термін, як "постачання електричної енергії".

Слід зазначити, що дійсно Порядок № 1052 (в редакції, чинній станом на січень 2019 року) був обов`язковий для застосування всіма ліцензіатами з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та з постачання електроенергії за регульованим тарифом при укладенні із споживачами договорів про постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Однак, такий Порядок № 1052 прийнято на виконання Закону України "Про електроенергетику", яким термін "постачання електричної енергії" визначався, як господарська діяльність, пов`язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору.

Із порівняння визначень, наведених у Законі України "Про електроенергетику" та Законі України "Про ринок електричної енергії" вбачається, що відносини, які охоплюються терміном "розподіл електричної енергії", наведеним у Законі України "Про ринок електричної енергії", фактично включають у себе відносини, які охоплювались термінами "постачання електричної енергії" та "розподіл електричної енергії", наведеними у Законі України "Про електроенергетику".

Слід зазначити, що зміна назви (терміну) тих чи інших відносин не може змінювати по суті таких відносин.

З викладеного слідує, що положення Порядку № 1052 станом на січень 2019 року слід застосовувати до відносин, які у Законі України "Про ринок електричної енергії" охоплюються терміном "розподіл електричної енергії".

Такі висновки також узгоджуються з діями регулятора, який постановою від 06.09.2019 № 1825 вніс зміни до Порядку № 1052 в частині, зокрема, визначення, що такий порядок обов`язковий для застосування споживачами та учасниками ринку електричної енергії, які уклали договори про розподіл електричної енергії з операторами системи розподілу.

Отже, для правильного вирішення даного спору судам необхідно було встановити до якого класу споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги належить позивач станом на січень 2019 року, у розумінні положень Порядку № 1052.

Також судом встановлено, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" є промисловим підприємством, з 31.12.2011 ввело нові виробничі потужності, які використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб, а саме - для надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; упродовж 2014-2017 років щорічно споживало обсяги електричної енергії більш ніж у тричі у порівнянні з 2008 роком у щомісячному обсязі понад 20 млн кВт*год на технологічні потреби виробництва; споживало у січні 2019 року електроенергії понад 20 млн кВт*год на технологічні потреби виробництва.

Тобто, судом встановлено, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" станом на січень 2019 року, у розумінні положень Порядку № 1052, відносилось до І класу споживачів електричної енергії за ступенями напруги.

За висновком Верховного Суду у справі № 922/643/19, Акціонерним товариством "Харківобленерго" помилково застосовано до Комунального підприємства "Харківводоканал" тарифи для ІІ класу споживачів електричної енергії за ступенями напруги та, як наслідок, невірно визначено вартість наданих Комунальному підприємству "Харківводоканал" у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії.

Також, судом відхилено доводи скаржника про врахування судами обставин, встановлених у справах № 922/4198/17 та № 922/1545/18, оскільки, обставини, встановлені господарськими судами у даних справах щодо введення Комунальним підприємством "Харківводоканал" як промисловим підприємством нових виробничих потужностей після 2008 року та щодо збільшення обсягу річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком, є преюдиціальними у даній справі № 922/643/19.

Враховуючи те, що факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер, суд враховує факти встановлені судом у справі № 922/643/19, відповідно до яких Комунальне підприємство "Харківводоканал" станом на січень 2019 року, у розумінні положень Порядку № 1052, відносилось до І класу споживачів електричної енергії за ступенями напруги.

У свою чергу, позивачем у даній справі, враховуючи висновки судового експерта № 20/01-21 від 20.01.2021 та на виконання рішення суду у справі № 922/643/19 здійснено коригуючі розрахунки на оплату послуги про надання розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019.

Відповідні рахунки 19.04.2021 було направлено на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи п. 7 додаток № 4 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019, строк оплати за направленими 19.04.2021 рахунками - до 26.04.2021 включно (протягом 5 робочих днів).

Однак, станом на 19.10.2021 доказів оплати відповідачем коригуючих рахунків на оплату послуги про надання розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019 матеріали справи не містять.

Приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Перевіривши надані позивачем коригуючі рахунки із урахуванням проведеного перерахунку шляхом застосування тарифу І класу напруги за надання послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019, з урахуванням оплат станом на 01.08.2021, суд встановив, що дані розрахунки здійснено арифметично вірно, а тому фактична сума боргу відповідача за надання послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року, з урахуванням оплат станом на 01.08.2021, становить 68086,76 грн, з яких: 56738,98 грн - вартість послуг з розподілу е/е, 11347,79 грн - ПДВ на розподіл е/е.

Окрім того, правомірність здійсненого позивачем розрахунку вартості послуг з розподілу електричної енергії за період з січня 2019 року по серпень 2019 року підтверджується наданим позивачем Висновком експертного економічного дослідження № 20/01-21 від 20.01.2021 виконаним судовим експертом Пилипенко В.В.

При цьому, суд критично ставиться до посилань відповідача в поданих запереченнях (вх. № 24348 від 18.10.2021) на те, що помісячна розшифровка суми боргу в Висновку експертного економічного дослідження № 20/01-21 від 20.01.2021 за період січень-серпень 2019, яка є предметом розгляду даної справи, не співпадає з сумами, вказаними у нових рахунках.

Відповідно до перерахунку проведеного позивачем обсяг розподіленої електричної енергії не змінився, змінилась лише вартість наданої послуги, що і підтверджується висновком експертного дослідження від 20.01.2021 (стор. 13 Висновку).

Відповідно до п. 9 додатку № 4 до Договору у разі перевищення суми платежу, перерахованого Споживачем за послугу з розподілу електричної енергії та необхідного для цього періоду, оператор системи розподілу має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

В даному випадку, як свідчать матеріали справи, після проведеного перерахунку вартості розподіленої електричної енергії відповідачем за тарифами І класу напруги, сума кредитового сальдо яке виникло у жовтні 2019 зараховано позивачем в погашення заборгованості за липень 2019, як цього вимагають умови Договору.

Таким чином, після застосування тарифу для І класу напруги та врахування усіх оплат проведених відповідачем залишилась не сплаченою сума боргу у розмірі 68 086,76 грн., як позивачем рахується за період - липень 2019 року.

Також безпідставними та такими, що не спростовують факт наявності заборгованості є посилання відповідача на те, що він не узгоджував надіслані позивачем акти прийому-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії за спірний період з огляду на нібито завищення позивачем обсягів розподіленої електричної енергії.

В даному випадку, відповідно до додатку п. 5 Додатку № 4 до Договору остаточний розрахунок суми коштів, яку має оплатити споживач за послуги з розподілу електричної енергії за розрахунковий період, визначається виходячи з фактичного обсягу розподіленої електричної енергії на діючий тариф (ціну) розподілу у розрахунковий період. Фактичний обсяг складається з кількості спожитої (розподіленої) електричної енергії за приладами обліку та витрат розподілених відповідно до додатку №8 Договору.

В свою чергу, умовами Додатку № 4 до Договору чітко визначено порядок надання як звітів про обсяги розподіленої електричної енергії так і величини втрат, яку необхідно враховувати Оператором системи під час проведення розрахунків. Зокрема, саме на споживача покладено обов`язок надання зазначеної інформації як умовами договору (п. 15, 16-21 Додатку №4 до Договору) так і нормами діючого законодавства, зокрема Кодексом комерційного обліку електричної енергії.

Зазначене в свою чергу свідчить про необґрунтованість заперечень відповідача щодо відсутності підстав для проведення оплати за надані послуги з розподілу електричної енергії з зазначених підстав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати вартості наданих позивачем послуг з розподілу електричної енергії, зазначене зумовлює прийняття судом рішення про задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача на користь позивача боргу за надані послуги з розподілу електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019 в загальному розмірі 68086,76 грн.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Позивач надав суду заяву (вх. № 22225 від 22.09.2021) в якій просить суд покласти на відповідача понесені ним витрати по сплаті судового збору та витрат на надання письмового економічного висновку за договорами про надання послуг судового експерта та спеціаліста від 31.12.2020 № Ц 1832 у сумі 49000.00 грн. та від 04.01.2021 № Ц 1833 у сумі 46000,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.10.2021 просить суд відмовити в задоволенні зазначеної заяви з посиланням на її необґрунтованість.

Розглянувши зазначену заяву суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 4-7 ст. 127 ГПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

В даному випадку, як свідчать матеріали справи, між фізичною особою підприємцем Пилипенко В.В. (Свідоцтво № 1122, видане Міністерством юстиції України 24.06.2016 дійсне до 09.08.2022), як виконавцем, та АТ «Харківобленерго», як замовником, укладено договір № Ц 1832 від 31.12.2020, відповідно до умов якого (п. 1.1. договору) замовник дає доручення, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо виконання робіт та кодом Єдиного закупівельного словника ДК 021:2015 «7931 1410-4 «Оцінювання економічних наслідків»», а саме: а) надання письмового економічного висновку з питань, визначених Замовником, або надання Замовнику повідомлення, в письмовій формі, про неможливість проведення економічного дослідження з обгрунтуванням причин неможливості надання висновку .

Пунктом 1.2. договору передбачено, що економічне дослідження проводиться відповідно до наступних питань:

1. Чи підтверджується обсяг наданих послуг КП «Харківводоканал» з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1.01 та № 4 в період з січня 2019 року по грудень 2019 року за кожний місяць окремо відповідно до наданих звітів про обсяги електричної енергії, актів приймання-передачі про надання послуг з розподілу електричної енергії та довідок електроспоживания?

2. Чи є економічно обґрунтованим здійснений перерахунок вартості наданих послуг КП «Харківводоканал» з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1.01 та № 4 шляхом застосуванням тарифу для 1 класу напруги та період з січня 2019 року по грудень 2019 року за всіма точками продажу в сумі 99264901,17 грн., з урахуванням постанови Східного апеляційного господарською суду від 28.09.2020 по справі № 922/643/19?

Згідно з п. 4.1. договору, вартість робіт визначається сторонами до початку робіт і становить суму 49000 грн. без ПДВ.

Згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 20.01.2021 сторонами узгоджено, що фізичною особою підприємцем Пилипенко В.В. на виконання умов договору було надано економічний висновок № Ц1832 від 31.12.2020; вартість наданих послуг становить 49000 грн.

Крім того, як свідчать матеріали справи, між фізичною особою підприємцем Пилипенко В.В. (Свідоцтво № 1122, видане Міністерством юстиції України 24.06.2016 дійсне до 09.08.2022), як виконавцем, та АТ «Харківобленерго», як замовником, укладено договір № Ц1833 про надання послуг судового експерта та спеціаліста від 04.01.2021, відповідно до умов якого (п. 1.1.) замовник дає доручення, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо виконання робіт та кодом Єдиного закупівельного словника ДК 021:2015 «79311410-4 «Оцінювання економічних наслідків», а саме: а) падання письмового економічного висновку і питань, визначених Замовником, або надання Замовнику повідомлення, в письмовій формі, про неможливість проведення економічного дослідження з обґрунтуванням причин неможливості надання висновку.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що економічне дослідження проводиться відповідно до наступних питань:

1 Чи є арифметично правильним здійснений АТ «Харківобленерго» перерахунок вартості наданих послуг з розподілу та рахунки, виставлені на оплату та розподілену електричну енергію КП «Харківводоканал» за період з січня 2019 року по грудень 2019 року?

2. Чи вірно визначена сума по здійсненому перерахунку з урахуванням тарифів па розподіл електричної енергії, що діяли в період з січня 2019 року по грудень 2019 року, а саме:

- за договором від 01.01.2019 № 4 20641931,64 грн. (без ПДВ);

- за договором від 01.01.2019 1.01 - 78 622 969,53 грн. (без ПДВ)?

Згідно з п. 4.1., 4.3. договору, вартість робіт визначається сторонами до початку робіт і становить суму 46000 грн. без ПДВ. Повний розрахунок здійснюється замовником у 5-денний строк після завершення робіт і оформлення акта приймання-передачі висновку.

Згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 20.01.2021 сторонами узгоджено, що фізичною особою підприємцем Пилипенко В.В. на виконання умов договору було надано економічний висновок № Ц1833 від 04.01.2021; вартість наданих послуг становить 46000 грн.

Як вже зазначалося, в процесі розгляду справи АТ «Харківобленерго» в обґрунтування власної правової позиції надано суду Висновок експертного дослідження № 20/01-21 від 20.01.2021 виконаний Судовим експертом Пилипенко В.В.

В абз. 1 даному висновку зазначену, що його виконано Судовим експертом Пилипенко В.В. зокрема на виконання умов договорів про надання послуг судового експерта та спеціаліста від 31.12.2020 № Ц1832 та від 04.01.2021 № Ц1833.

Суд констатує, що в графі Висновки даного експертного дослідження № 20/01-21 від 20.01.2021 Судовим експертом Пилипенко В.В. надано відповіді на запитання, про які йдеться в договорах про надання послуг судового експерта та спеціаліста від 31.12.2020 № Ц1832 та від 04.01.2021 № Ц1833.

З посиланням на зазначені обставини позивач просить суд покласти на відповідача понесені ним витрати по сплаті судового збору та витрат на надання письмового економічного висновку за договорами про надання послуг судового експерта та спеціаліста від 31.12.2020 № Ц 1832 у сумі 49000.00 грн. та від 04.01.2021 № Ц 1833 у сумі 46000,00 грн.

Однак, згідно з ч. 1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

В даному випадку, при зверненні до господарського суду з позовною заявою АТ «Харківобленерго» в тексті позовної заяви зазначило, що при її подачі ним «понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 672350,00 грн. …, інших орієнтованих витрат, на момент подання позовної заяви позивач не очікує понести».

За таких обставин, вимоги АТ «Харківобленерго» про покладення на КП «Харківводоканал» витрат на надання письмового економічного висновку за договорами про надання послуг судового експерта та спеціаліста від 31.12.2020 № Ц 1832 у сумі 49000.00 грн. та від 04.01.2021 № Ц 1833 у сумі 46000,00 грн. суперечать положенням ч. 2 ст. 124 ГПК України.

Окрім того, як свідчить Висновок експертного дослідження № 20/01-21 від 20.01.2021, в ньому експертом надано питання щодо правомірності нарахування заборгованості за договорами від 01.01.2019 № 4 та від 01.01.2019 № 1.01.

Однак, предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення вартості послуг за договором від 01.01.2019 № 1.01. При цьому, вимоги про стягнення вартості послуг за договором від 01.01.2019 № 4 в межах даної справи не розглядаються.

Таким чином, в межах даної справи АТ «Харківобленерго» фактично намагається покласти на КП «Харківводоканал» витрати, які взагалі не стосуються предмета розгляду даної справи.

До того ж, оскільки в експертному висновку судовим експертом Пилипенко В.В. надано питання щодо правомірності нарахування заборгованості одразу за двома договорами від 01.01.2019 № 4 та від 01.01.2019 № 1.01, зазначене унеможливлює визначення та встановлення точної вартості послуг судового експерта щодо надання висновку щодо виконання наданих послуг за договором від 01.01.2019 № 1.01, а відповідно і визначення суми понесених судових витрат яка підлягає розподілу в межах даної справи.

Окрім того, згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В даному випадку, як вже зазначалося, доказами виконання позивачем умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019 є звіти про обсяги спожитої електричної енергії, акти приймання-передачі послуги, коригуючи рахунки на оплату таких послуг що були виставлені до сплати, тобто документи складені на виконання умов цього договору.

Саме зазначені документи в розумінні ст. 76, ч. 1 ст. 77 ГПК України є належними та допустимими доказами надання послуг за вказаним договором, що підлягають оплаті відповідачем. При цьому, висновок експертного дослідження № 20/01-21 від 20.01.2021 в даному випадку не є первинним документом складеним на виконання умов зазначеного договору, а лише констатує правомірність нарахування заборгованості за цим договором та фактично ґрунтується на документах складених на виконання умов договору.

Таким чином, укладання з ФОП Пилипенко В.В. договорів про надання послуг судового експерта та спеціаліста від 31.12.2020 № Ц 1832 та від 04.01.2021 № Ц 1833 та надання Висновку експертного дослідження № 20/01-21 від 20.01.2021 мало місце виключно з ініціативи АТ «Харківобленерго», тобто не було обов`язковим.

Крім того, згідно з п. 5 зазначених договорів повний розрахунок здійснюється замовником у 5-денний строк після завершення робіт і оформлення акта приймання-передачі висновку.

Однак, матеріали справи не містять, та АТ «Харківобленерго» суду не надано жодного доказу оплати наданих послуг за договорами на користь ФОП Пилипенко В.В.

Зазначене в свою чергу свідчить про те, що АТ «Харківобленерго» фактично вимагає стягнути з КП «Харківводоканал» судові витрати доказів понесення яких суду не надано, тобто такі вимоги є взагалі не обґрунтованими.

Всі перелічені обставини свідчать про безпідставність вимог АТ «Харківобленерго» про покладання на КП «Харківводоканал» витрат на надання письмового економічного висновку за договорами про надання послуг судового експерта та спеціаліста від 31.12.2020 № Ц 1832 у сумі 49000.00 грн. та від 04.01.2021 № Ц 1833 у сумі 46000,00 грн., та є підставами для відмови в задоволенні відповідної заяви АТ «Харківобленерго» в цій частині.

Разом з тим, згідно з ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на прийняття судом рішення про задоволення позову, за результатами розгляду справи, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 1921,00 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" (адреса: 61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 2; ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149; ; на р/р НОМЕР_1 в АТ Мегабанк, МФО 351629, ):

680086, 76 грн. (де 56738,98 грн. - вартість послуг з розподілу електричної енергії, та 11347,79 грн. - ПДВ на розподіл електричної енергії);

1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "26" жовтня 2021 р.

Суддя О.І. Байбак