ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2021 року м. Херсон Справа № 923/1074/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплогазмережа"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімекопром"

про стягнення 402864 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплогазмережа" звернулось до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімекопром" про стягнення 402864 грн заборгованості за поставлений товар. Крім того, позивачем заявлено клопотання про витребування у відповідача доказів, посилаючись на те, що ОСОБА_1 придбав 100 % у статутному капіталі позивача у колишнього директора ОСОБА_2 за договором від 01.04.2020. Однак ні колишній директор, ні колишній бухгалтер не передали позивачу ні печатки, ні бухгалтерської і фінансової звітності, у зв"язку з чим позивач звернувся до поліції із відповідною заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021, справу розподілено судді Литвиновій В.В.

Ухвалою від 10.08.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено Відповідачу строк, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених обставин, заяви процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копій статутних та реєстраційних документів, усі наявні первинні документи по операції з купівлі-продажу у позивача товару (матеріалу) - Дальтотерм та Супрасек на суму 583464грн, заперечення (якщо є) щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено Відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання заяв по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

11.08.2021, вже після постановлення судом ухвали від 10.08.2021, відповідач подав заперечення на клопотання позивача про витребування доказів у відповідача.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 18.08.2021 відповідно до поштового повідомлення.

25.08.2021, у встановлений строк, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає. Щодо витребуваних судом доказів, то повідомляє, що у нього є тільки рахунок № 30 від 06.12.2019 та виписки банку про сплату відповідачем коштів позивачу.

Крім того, відповідач просить розглядати справу в загальному позовному провадженні, посилаючись на складність справи, необхідність участі представника в підготовчому засіданні та на те, що позивачем підроблено рахунок № 30 від 06.12.2019, тому необхідно витребувати у позивача оригінал такого рахунку.

Також відповідач просив витребувати у позивача оригінал рахунку № 30 від 06.12.2019, посилаючись на те, що позивачем було виставлено відповідачу рахунок №30 від 06.12.2019 на суму 197202 грн, за яким відповідач сплатив за період з 24.01.2020 по 06.03.2020 180600грн, але товар позивачем не було поставлено. Відповідач зазначає, що позивачем до позовної заяви додано копію рахунку №30 від 06.12.2019, але зовсім на іншу суму 583464 грн, і до того ж на ній є відбиток печатки, якої не було у позивача станом на 06.12.2019. Як доказ існування іншого виду печатки відповідачем надано копії первинних документів за іншими господарськими операціями з позивачем. Відповідач додав до клопотання докази звернення до позивача з проханням надати оригінал рахунку №30 від 06.12.2019.

Ухвалою від 03.09.2021 залишено заяву відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження без задоволення. Зобов"язано позивача терміново надати суду оригінал рахунку №30 від 06.12.2019 разом з доказами надсилання його належним чином засвідченої копії відповідачу.

Ухвала від 03.09.2021, надіслана на адресу відповідача м.Херсон Карантинний острів 1, повернулась 14.09.2021 до суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

14.09.2021 відповідач отримав копію ухвали від 03.09.2021 наручно, що підтверджується розпискою (а.с. 118).

21.09.2021 відповідач, посилаючись на те, що йому відмовлено в розгляді справи в порядку загального позовного провадження, подав додаткові пояснення щодо предмету спору з доказами, до яких додано докази надсилання їх позивачу. До зазначених пояснень додано, зокрема, копію листа позивача від 14.01.2020 № 14/01 про те, що з 13.01.2020 у зв"язку з введенням в дію постанови НБУ від 28.12.2018 № 162 "Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (ІВАN) в Україні" про зміну банківських реквізитів позивача.

Суд приймає дані пояснення відповідача, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

22.09.2021 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому наполягає на задоволенні позову. Крім того, ним надано оригінал рахунку №30 від 06.12.2019 на суму 583464грн. Позивач зазначає, що відповідно до ухвали про відкриття провадження суд встановив йому строк 5 днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Однак, відповідач надіслав відзив не на адресу позивача м. Херсон бульвар Мирний 3, офіс 419, а на іншу адресу - м. Херсон бульвар Мирний 3,офіс 330, у зв"язку з чим відзив отримали інші особи, які передали відзив керівнику позивача наручно 20.09.2021.

29.09.2021 відповідач подав заперечення, в яких наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог. Крім того, відповідач просить суд не брати до уваги відповідь на відзив, оскільки вона подана з пропуском встановленого судом строку та не заявлено клопотання про поновлення строку. Так, відповідач зазначає, що відзив (поштове відправлення №205) відповідно до роздруківки з сайту Укрпошти вручено 25.08.2021, а поштові відправлення мають видаватись лише представнику юридичної особи за дорученням, тому можна перевірити, хто саме отримав відзив.

До того ж, відповідач посилається на те, що він надіслав відзив за належною адресою позивача - м. Херсон бульвар Мирний 3,офіс 330, оскільки позивач в апеляційній скарзі сам посилається на те, що відповідно до договору оренди від 04.01.2021 він займає офіс 330 за адресою: м. Херсон бульвар Мирний 3. На підтвердження зазначеного відповідачем надано копію апеляційної скарги ТОВ "Теплогазмережа" у справі №923/805/21 та копію договору оренди офісу № 330 від 04.01.2021, укладеного між ТОВ "Теплогазмережа" та ТОВ "Оксамит-1".

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що належною адресою позивача є м.Херсон бульвар Мирний 3, офіс 330, оскільки позивач в позовній заяві зазначив свою адресу - м. Херсон бульвар Мирний 3, офіс 419, яка також зазначена і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Суд не бере до уваги договір оренди офісу № 330 від 04.01.2021, укладеного між ТОВ "Теплогазмережа" та ТОВ "Оксамит-1", оскільки в ньому не зазначено істотної умови договору оренди нежитлового приміщення, а саме - строку оренди, тому неможливо встановити, чи діє він на теперішній час.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на зазначені норми права, суд не бере до уваги відповідь на відзив, оскільки вона подана з пропуском встановленого судом строку, клопотання про продовження строку позивачем не подавалось, а також позивачем документально не підтверджено, коли саме позивач отримав відзив.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплогазмережа" (позивач) склав 09.12.2019 податкову накладну № 6 (а.с. 18) про постачання Товариству з обмеженою відповідальністю "Хімекопром" (відповідач) товару - Дальтотерм TSA-45-00 та Супрасек 5025 на суму 197202 грн, в т.ч. ПДВ 32867 грн.

Зазначена податкова зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за №931558112, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.12.2019 (а.с.17).

Крім того, позивач склав 16.12.2019 податкову накладну № 11 (а.с. 20) про постачання Товариству з обмеженою відповідальністю "Хімекопром" (відповідач) товару - Дальтотерм TSA-45-00 та Супрасек 5025 на суму 386262 грн, в т.ч. ПДВ 64377 грн.

Зазначена податкова зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за №, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.01.2020 (а.с.19).

Позивач зазначає, що відповідно до зазначених податкових накладних відповідачу поставлено товар на загальну суму 583464 грн, а відповідач лише частково оплати товар на суму 180600 грн, у зв"язку з чим борг відповідача перед позивачем становить 402864грн, який позивач просить стягнути з відповідача.

Крім того, позивачем додано до позову копію рахунку № 30 від 06.12.2019, виставленого відповідачу на суму 583464 грн за товар Дальтотерм TSA-45-00 та Супрасек 5025.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Отже основою податкового обліку є первинні документи по відображенню господарчих операцій.

Позивач посилається на те, що в нього відсутні первинні бухгалтерські документи, які підтверджують постачання відповідачу вищезазначеного товару.

Так позивач зазначає, що у відповідності до Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплогазмережа» від 01.04.2020 року, фізична особа ОСОБА_2 передав у власність фізичній особі ОСОБА_3 частку корпоративних прав в ТОВ «Теплогазмережа» в розмірі 100 % відсотків в статутному капіталі. При цьому, за поясненнями позивача, при передачі корпоративних прав, колишнім директором та бухгалтером ТОВ «Теплогазмережа» не було передано ані печатку підприємства, ані документи бухгалтерської та фінансової звітності, зокрема по рахунку 631 - щодо постачальників, документи по рахунку 361 - щодо замовників, покупців, по рахунку - 301 касові (прибуткові, видаткові) документи, рахунки, накладні, тощо, по рахунку - 685-1 - щодо поворотної фінансової допомоги. Позивач посилається на те, що на неодноразові усні звернення, колишній директор - ОСОБА_4 та бухгалтер ОСОБА_5 (яка надавала бухгалтерські послуги ТОВ «Теплогазамережа») не реагували, і директор позивача ОСОБА_6 був змушений звернутися до Херсонського районного відділу поліції ГУ НП в Херсонській області із заявою про злочин щодо привласнення належного підприємству майна: печатку підприємства, фінансову звітність, бухгалтерську документацію та інше.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) наразі керівником позивача є ОСОБА_7 .

Так позивачем додано до позовної заяви копію його заяви про злочин на адресу начальника Херсонського районного управління поліції ГУ НП в Херсонській області від 25.03.2021 (а.с. 16).

Однак, суду не надано доказів надіслання зазначеної заяви до поліції, а саме - опису вкладення - з якого можна було б встановити, що саме надсилалось до поліції. З наданої позивачем копії фіскального чека від 02.04.2021 (а.с. 16) неможливо встановити, що саме надсилалось до поліції.

До того ж, позивачем не надано суду результатів розгляду його заяви поліцією, а саме - чи зареєстровано кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, та на якій стадії воно перебуває.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

З огляду на викладене, у позивача мають бути первинні бухгалтерські документи щодо постачання товару відповідачу відповідно до вищезазначених податкових накладних грудня 2019 року, оскільки три роки для ї х зберігання ще не спливли.

Встановивши відсутність первинних бухгалтерських документів, позивач мав вчинити дії відповідно до п. 6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв. наказом Мінфіну № 88 від 24.05.1995, яким передбачено наступне:

У разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітності керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення.

Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, - підприємствами та місцевому фінансовому органу -установами, в 10-денний строк.

У розділі II. глави 1-6. Адміністрування податків, зборів, платежів Податкового кодексу України пунктом 44.3 статті 44 Кодексу визначається, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 статті 44, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Обов`язок повідомлення податкового органу про факт втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, пов`язаних з обчисленням податків і зборів, встановлено у п. 44.5 ПКУ.

Згідно з цією нормою у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, платник податків зобов`язаний п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому ПКУ для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Відповідно до пункту першого частини 2 статті 60 Кримінального процесуального кодексу України заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.

Таким чином, у разі втрати та/або пошкодження первинних бухгалтерських документів та за наявності документів, що підтверджують зазначену подію (зокрема, копії заяви або повідомлення про кримінальне правопорушення та документу, що підтверджує її прийняття і реєстрацію тощо), платник податків зобов`язаний письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи з вищенаведеного, ствердження позивача у позовній заяві про втрату документів не підтверджене належними доказами, до позову не додані документи, які свідчать про належне оформлення втрати документів підприємством.

Судом було задоволено клопотання позивача і витребувано ухвалою про відкриття провадження у справі у відповідача первинні бухгалтерські документи щодо купівлі у позивача Дальтотерм та Супрасек на суму 583464грн.

Відповідач у відзиві зазначив, що між сторонами відсутній договір купівлі-продажу (постачання) Дальтотерма та Супрасека, позивач не поставляв відповідачу зазначений товар, тому у відповідача відсутні витребувані судом первинні бухгалтерські документи.

Разом з тим, відповідач визнає, що ним було сплачено позивачу 180600грн, а саме:

1. 24.01.2020 року платіжне доручення № 700 на суму 2000,00 грн. (а.с. 22), призначення платежу «за матеріали зг. pax. 30 від 06.02.2019 р, у т.ч. ПДВ- 333,33 грн» на рахунок НОМЕР_2 у Херсонське AT "Альфа-Банк"

2. 28.01.2020 року платіжне доручення № 703 на суму 5000,00 грн. (а.с.23), призначення платежу «за матеріали зг. pax. 30 від 06.02.2019 р, у т.ч. ПДВ- 833,33 грн». на рахунок НОМЕР_2 у Херсонське AT "Альфа-Банк"

3. 31.01.2020 року платіжне доручення № 709 на суму 120 000,00 грн. (а.с. 24), призначення платежу «за матеріали зг. pax. ЗО від 06.02.2019 р, у т.ч. ПДВ- 20 000,00 грн»., на рахунок НОМЕР_2 у Херсонське AT "Альфа-Банк"

4. 06.02.2020 року платіжне доручення № 716 на суму 4000,00 грн. (а.с.25), призначення платежу «за матеріали зг. pax. 30 від 06.02.2019 р, у т.ч. ПДВ- 666,67 грн»., на рахунок НОМЕР_2 у Херсонське AT "Альфа-Банк"

5. 18.02.2020 року платіжне доручення № 723 на суму 10 000,00 грн. (а.с.26), призначення платежу «за матеріали зг. pax. 30 від 06.02.2019 р, у т.ч. ПДВ- 1666,67грн»., на рахунок НОМЕР_1 у ХФ AT КБ "Приватбанк"

6. 25.02.2020 року платіжне доручення № 732 на суму на суму 10 000,00 грн. (а.с. 27), призначення платежу «за матеріали зг. pax. 30 від 06.02.2019 р, у т.ч. ПДВ- 1666,67 грн». на рахунок НОМЕР_2 у Херсонське AT "Альфа-Банк"

7. 28.02.2020 року платіжне доручення № 733 на суму на суму 10 000,00 грн. (а.с.28), 8призначення платежу «за матеріали зг. pax. 30 від 06.02.2019 р, у т.ч. ПДВ- 1666,67 грн»., на рахунок НОМЕР_2 у Херсонське AT "Альфа-Банк"

8. 02.03.2020 року платіжне доручення № 744 на суму на суму 14 500,00 грн. (а.с. 29), призначення платежу «за матеріали зг. pax. 30 від 06.02.2019 р, у т.ч. ПДВ- 2416,67 грн»., на рахунок НОМЕР_2 у Херсонське AT "Альфа-Банк"

9. 03.03.2020 року платіжне доручення № 748 на суму на суму 5000,00 грн. (а.с. 30), призначення платежу «за матеріали зг. pax. 30 від 06.02.2019 р, у т.ч. ПДВ- 833,33грн»., на рахунок НОМЕР_2 у Херсонське AT "Альфа-Банк"

10. 06.03.2020 року платіжне доручення № 750 на суму на суму 100,00 грн.(а.с. 31), призначення платежу «за матеріали зг. pax. 30 від 06.02.2019 р, у т.ч. ПДВ- 16,67 грн»., на рахунок НОМЕР_2 у Херсонське AT "Альфа-Банк".

Відповідно до пункту 201.1., 201.7., 201.10. статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 187.1. статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 14.1.181. статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду. Датою виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Згідно зі статтею 198 Податкового кодексу України суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання товарів відносяться до податкового кредиту. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу (товару).

У постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 910/14900/19 зазначено, що сама по собі відсутність первинних документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Однак, позивачем не надано суду доказів того, чи нарахував відповідач суми податку, що відносяться до податкового кредиту, на підставі складених позивачем податкових накладних від 09.12.2019 № 6 та від 16.12.2019 № 11, наприклад, адвокатського запиту до Державної податкової служби щодо отримання інформації щодо того, чи зменшив податкове зобов"язання (використав податковий кредит) відповідач за податковими накладними від 09.12.2019 № 6 та від 16.12.2019 № 11 (постанова Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2021 у справі № 904/5775/20).

Згідно з п. 198.6 ПК України у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідач також не надав суду доказів того, чи зменшив він податкове зобов"язання (використав податковий кредит) відповідач за податковими накладними від 09.12.2019 № 6 та від 16.12.2019 № 11, наприклад, податкової декларації з податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 192 ПК України Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

В п. 192.3. ст. 192 ПК України результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідач посилається на те, що він наручно вручив позивачу лист від 23.01.2020 №23/01, яким просив у зв"язку з відсутністю підстав для реєстрації податкових накладних від 09.12.2019 № 6 та від 16.12.2019 № 11, зробити розрахунок коригування.

На підтвердження вручення зазначеного листа відповідач посилається на підпис і печатку позивача. Однак, на зазначеному листі відсутнє зазначення посади та прізвища особи, яка отримала даний лист.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів вручення листа від 23.01.2020 №23/01 уповноваженій особі позивача.

Підставами виникнення господарських зобов`язань відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України є, зокрема, договори.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу

Відповідач зазначає, що ним були перераховані кошти на підставі рахунку № 30 від 06.12.2019 на суму 197202 грн (а.с. 63) за Дальтотерм TSA-45-00 та Супрасек 5025, однак товару від позивача він не отримав. Однак, оскільки в даному рахунку не зазначено, коли позивач мав поставити товар, то відповідач не надав суду доказів того, що він звертався до позивача з вимогою поставити товар відповідно до ст. 663 ЦК України.

Відповідно до ст. 181 ГК України (в редакції, яка діяла на час складання податкових накладних, виставлення рахунку - грудень 2019 року та сплати відповідачем коштів січень - березень 2020 року) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Рахунок є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за товари, що поставляються (фактично поставлені), чи послуги, що надаються (фактично надані послуги).

Проте, окрім випадків виставлення рахунку-фактури на виконання умов вже укладеного між сторонами договору, цей документ можна вважати простою офертою (пропозицією укладення договору).

Законодавством не встановлено вимог щодо змісту рахунку-фактури. Однак для того щоб рахунок-фактура сприймався як спрощена форма укладення договору, важливо, щоб цей документ містив необхідну інформацію щодо істотних умов певного договору, зокрема, умови про предмет, строки та ціну. У рахунку-фактурі також можна визначити суму передоплати та загальну суму домовленості.

Прийняття пропозиції, зазначеної у рахунку-фактурі, має бути підтверджено видатковою накладною постачальника або актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг), або ж здійсненням оплати рахунку-фактури.

Відповідач здійснював неодноразове перерахування позивачу коштів на підставі рахунку № 30 від 06.12.2019.

Таким чином сторони у двосторонньому порядку вчинили дії, які, як вбачається, були спрямовані на встановлення договірних відносин, метою яких був продаж (придбання) певного майна. З дій сторін вбачається вільне свідоме волевиявлення, спрямоване до кінцевої мети: отримання товару, з одного боку, і коштів за нього з іншого. Відповідач не вчиняв дій, спрямованих на повернення коштів від позивача.

За таких обставин цілком обґрунтованим є висновок, що сторони уклали договір поставки у спрощений спосіб (шляхом виставлення рахунку та оплати коштів на підставі платіжних доручень), і між ними виникли цивільні правовідносини, які звичайно виникають із договорів поставки.

Частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший порядок оплати товару.

З огляду на викладене, спірними обставинами у цій справі, які є предметом дослідження, підлягають встановленню та мають значення для правильного вирішення спору, є обставини щодо поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплогазмережа" товару Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімекопром", оскільки відповідач заперечує факт здійснення такої господарської операції та зазначає про неотримання товару.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в України").

Однак, ні позивачем ні відповідачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, зокрема, видаткових накладних, які б свідчили про постачання позивачем відповідачу товару - Дальтотерм TSA-45-00 та Супрасек 5025 на суму 583464грн.

Як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним. Відповідне положення міститься у постанові КГС ВС від 29 січня 2020 року у справі № 916/922/19. Також у вказаній справі Верховний суд прийшов до висновку, що податкова накладна як доказ поставки товару (надання послуг, тощо) оцінюється судами у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до правової позиції, що викладена у справі № 903/296/18, визначено, що позивач як доказ здійснення поставки товару, що підтверджується також наданим до суду податковою накладною, а відповідач, в свою чергу, прийняв податковий кредит, не можуть прийматися судом, оскільки податкова накладна є звітними і одночасно розрахунковими документами у розумінні податкового обліку підприємства та відображає у ньому господарську операцію, проте, ці документи не засвідчують факт передання товару, оскільки складаються в односторонньому порядку та не передбачають наявності підпису отримувача, отже, не можуть підтверджувати факт здійснення сторонами господарської операції з відчуження майна, їх складання безпосередньо не призводить до змін у майновому статусі сторін.

Таким чином, податкові накладні від 09.12.2019 № 6 та від 16.12.2019 № 11 не можуть бути єдиним доказом поставки позивачем відповідачу товару.

Суд зауважує, що враховуючи вищезазначені правові позиції Верховного Суду, у разі відсутності первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Отже, як уже зазначалася, самі лише податкові накладні не є безумовними доказами реальності здійснених господарських операцій з поставки товару, не можуть бути єдиними доказами підтвердження факту реального постачання товару покупцю та його прийняття ним, та як докази можуть оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі.

Щодо посилань відповідача на те, що позивач підробив рахунок № 30 від 06.12.2019, то ця обставина не входить до предмету доказування у даній справі, оскільки як вже зазначалось вище в межах даної справи встановленню підлягають обставин щодо здійснення позивачем відповідачу товару, а рахунок не може підтвердити цих обставин. Як зазначалось вище, рахунок є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за товари, що поставляються. До того ж, в наданих і позивачем і відповідачем рахунках № 30 від 06.12.2019 (а.с. 21, а.с.63) мова йдеться про виставлення позивачем відповідачу сум до оплати за поставку одного і того ж товару - Дальтотерм TSA-45-00 та Супрасек 5025.

Враховуючи вищевикладене, заявлений позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого Херсонською обласною прокуратурою судового збору, покладаються на позивача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 23.10.2021

Суддя В.В.Литвинова