ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 Справа № 914/1449/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Науково-дослідної установи Український науково-дослідний інститут екологічних проблем

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Ойл Сервіс

про стягнення 8692,98 грн.

за участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Науково-дослідною установою Український науково-дослідний інститут екологічних проблем до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Ойл Сервіс про стягнення 8692,98 грн., з яких 8185,90 грн. основний борг, 409,52 грн. пеня та 97,56 грн. 3% річних.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Ухвалою суду від 07.09.2021р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 21.10.2021р.

Сторони явку представників в судове засідання 21.10.2021р. не забезпечили.

12.10.2021р. на адресу суду надійшла заява позивача (вх.№ 23798/21) про розгляд справи за його відсутності. В поданій заяві позивачем зазначено про підтримання ним позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

05.08.2020р. між Науково-дослідною установою Український науково-дослідний інститут екологічних проблем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Транс Ойл Сервіс (постачальник) укладено договір № 351 про закупівлю товарів за бюджетні кошти, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у встановлений строк у власність покупця товар-бензин (талони на отримання бензину): товар надається згідно коду за ДК 021:2015-09130000-9 нафта і дистиляти (бензин А-92 та бензин А-95) в асортименті, кількості та за цінами, визначеними у специфікації, що додається до цього договору і є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти цей товар (партію товару) та оплатити його.

Згідно пункту 1.2 договору кількість товарів: бензин А-92 900л.; бензин А-95 3000л.

Пунктом 1.3 договору сторонами погоджено, що найменування (номенклатура, асортимент), ціна товару визначена у специфікації до договору (додаток № 1 до договору), що є його невід`ємною частиною.

Згідно пункту 3.1 договору, ціна цього договору становить 74163,00 грн., у тому числі ПДВ 12360,50 грн.

Відповідно до специфікації (додаток №1 до договору) сторонами погоджено поставку бензину А-92 в кількості 900 літрів, вартістю 13702,50 грн. без ПДВ (18,27 грн. за одиницю з ПДВ) та бензину А-95 в кількості 3000 літрів, вартістю 48100,00 грн. без ПДВ (19,24 грн. за одиницю з ПДВ), що всього становить 74163,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до пункту 4.1. договору, ціна та загальна вартість товару визначається у видаткових документах, що надаються постачальником покупцю (видаткові накладні, акти прийому-передачі). Ціна товару визначається з урахуванням податків і зборів, що сплачуються або мають бути сплачені, витрат на страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів та усіх інших витрат. Бюджетні зобов`язання покупця за договором виникають у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Усі розрахунки за договором проводяться у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів покупцем на рахунок постачальника (пункт 4.2. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору, товар поставляється частинами (партіями) згідно до заявок покупця. Строк поставки товару - протягом 1 (одного) робочого дня з дня отримання постачальником заявки від покупця.

Кінцевий термін поставки товару за цим договором до 31.12.2020 року.

Як вбачається зі змісту пункту 5.3. договору закупівля бензину А-92 та бензину А-95 для автотранспортних засобів покупця здійснюється безпосередньо на АЗС постачальника за талонами постачальника на АЗС міста Харкова і Харківської області, та по території України. Передача товару здійснюється цілодобово безпосередньо на АЗС. Передача товару здійснюється по факту пред`явлення покупцем талонів, емітованих постачальником. Талони номіналом 10л. Талони є власністю постачальника та передаються покупцю у користування відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 5.4. договору, перехід права власності на товар відбувається з моменту підписання видаткових документів (видаткових накладних, актів прийому-передачі).

Згідно із пунктом 5.5. договору, з моменту переходу до покупця права власності на товар та до моменту його фактичного отримання на АЗС, товар перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні у постачальника.

У додатку №2 до договору, сторони погодили перелік автозаправних станцій, на яких здійснюється відпуск товару за укладеним договором.

Згідно із пунктом 6.3.1. договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до пункту 7.3. договору, у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому покупцем, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми непоставленого товару за кожен день затримки (про що у складі тендерної пропозиції надається гарантійний лист).

У відповідності до пункту 10.1. договору, договір про закупівлю набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

У відповідності до видаткових накладних №301 від 06.08.2020р. та №435 від 01.10.2020р. та актів приймання-передачі талонів на пальне від 06.08.2020р. та 01.10.2020р. постачальник (відповідач) передав, а покупець (позивач) прийняв талони на пальне: бензин А-92 20 шт. по 10 л.; бензин А-95 188 шт. по 10 л. на суму 39825,20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем здійснено оплату товару на суму 39825,20 грн. згідно платіжних доручень №450 від 11.08.2020р. (на суму 19912,60 грн.) та №98 від 02.10.2020р. (на суму 19912,60 грн.).

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно до службової записки від 11.01.2021р. був зафіксований факт не відпуску з 07.12.2020р. палива на АЗС за талонами відповідача відповідно до умов укладеного між сторонами договору на суму 8185,90 грн., в тому числі ПДВ 1364,32 грн., а саме: бензину А-92 90л. (9 талонів) ціною 18,27 грн. з ПДВ за 1 л. на суму 1644,30 грн. та бензину А-95 340 л. (34 талона) ціною 19,24 грн. з ПДВ за 1 л. на суму 6541,60 грн.

Таким чином, позивач в позовній заяві зазначив, що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, він звертався до нього з листом про дострокове розірвання договору з 25.12.2020 р. шляхом підписання додаткової угоди.

В подальшому, як зазначає позивач, він надсилав на адресу відповідача претензію з вимогами про погашення заборгованості в розмірі 8185,90 грн. протягом 10 календарних днів з дня отримання вказаної претензії.

Позивачем долучено до матеріалів справи лист-звернення № 1309/01 від 10.02.2021р. в якому відповідач звертається до позивача з пропозицією про відтермінування строків виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг шляхом укладення додаткової угоди.

Крім того, у зазначеному листі відповідачем повідомлено про зміну його місцезнаходження.

Таким чином, у зв`язку порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» зобов`язань за договором № 351 про закупівлю товарів за бюджетні кошти від 05.08.2020р., позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача на його користь 8185,90 грн. вартості непоставленого товару.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач на підставі пункту 7.3. договору, а також керуючись частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахував відповідачу пеню в розмірі 409,52 грн., а також 3% річних в розмірі 97,56 грн.

Відповідач проти позову заперечив, подавши відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем не надано жодного достовірного доказу, який би безпосередньо вказував на відмову в реалізації талонів/паливних карток на АЗС.

Тобто, як стверджує відповідач, долученні позивачем докази не можуть підтверджувати наявність заявлених позивачем обставин, оскільки службова записка від 11.01.2021р. є сформованою та підписаною представником позивача, а тому на думку відповідача, даний доказ відображає суб`єктивне бачення позивача, а не об`єктивні обставини, які мають значення для вирішення справи.

Також відповідач зазначає, що саме по собі твердження позивача про відмову у відпуску пального не може бути доказом, що обґрунтовує вимоги позивача. Відповідач звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні й докази, які обгрунтовують заявлену до стягнення позивачем суму грошових коштів.

Крім того, відповідач не погоджується із позовними вимогами про стягнення з нього пені та 3% річних, оскільки в матеріалах справи містяться докази, які підтверджують факт передачі позивачу товару в межах строку, визначеного договором.

Попри це, відповідач у відзиві на позовну заяву зауважив, що фінансові труднощі з якими він зіткнувся не дають можливості у добровільному порядку негайно повернути позивачеві спірні кошти. При цьому у відзиві зазначено, що така ситуація виникла за наслідком сукупності факторів, а саме запровадження карантину, помилка оцінки ситуації на ринку, кон`юнктури ринку нафтопродуктів, ситуації в державі, дій з боку контрагентів.

Враховуючи наведене, відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 05.08.2020р. між Науково-дослідною установою Український науково-дослідний інститут екологічних проблем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Транс Ойл Сервіс (постачальник) укладено договір № 351 про закупівлю товарів за бюджетні кошти, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у встановлений строк у власність покупця товар-бензин (талони на отримання бензину): товар надається згідно коду за ДК 021:2015-09130000-9-нафта і дистиляти (бензин А-92 та бензин А-95) в асортименті, кількості та за цінами, визначеними у специфікації, що додається до цього договору і є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти цей товар (партію товару) та оплатити його.

Відповідно до умов пункту 5.3 договору закупівля бензину А-92 та бензину А-95 для автотранспортних засобів покупця здійснюється безпосередньо на АЗС постачальника за талонами постачальника на АЗС м. Харкова і Харківської області, та по території України. Передача товару здійснюється цілодобово безпосередньо на АЗС. Передача товару здійснюється по факту пред`явлення покупцем талонів, емітованих постачальником. Талони номіналом 10л. Талони є власністю постачальника та передаються покупцю у користування відповідно до умов договору.

Відповідно до умов договору талон є документом встановленого єдиного зразку, одноразового використання, що посвідчує право покупця на одержання вже оплаченого товару (бензин А-92 (або еквівалент) та бензину А-95 (або еквівалент) певної кількості та певної марки пального, яке зберігається на АЗС/АЗК постачальника. Талон має певний ступінь захисту та обов`язкові реквізити, тощо (номінал, штрих-код, найменування товару, термін дії та інші позначки, що його ідентифікують).

Згідно пункту 6.3.1 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Термін дії договору встановлено до 31.12.2020 року та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.1 договору).

Згідно з видатковими накладними №301 від 06.08.2020р. та № 435 від 01.10.2020р. та актами приймання-передачі талонів від 06.08.2020р. та 01.10.2020р. постачальник (відповідач) передав, а покупець (позивач) прийняв талони на пальне: бензин А-92 20 шт. по 10 л.; бензин А-95 188 шт. по 10 л. на суму 39825,20 грн.

Позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути отриманий позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених талонів.

Факт оплати позивачем зазначеного товару на суму 39825,20 грн. підтверджується платіжними дорученнями № 450 від 11.08.2020р. на суму 19912,60 грн. та №98 від 02.10.2020р. на суму 19912,60 грн.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із приписами статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Так, в матеріалах справи відсутні належні докази, які би підтверджували передачу відповідачем та прийняття позивачем, відповідно до умов вищенаведеного договору, пального за частиною талонів, а саме: бензину А-90 90л. (9талонів) ціною 18,27 грн. з ПДВ за 1 л та бензину А-95 340л (34 талона) ціною 19,24 грн. з ПДВ за 1 л., всього на суму 8185,90 грн.

Крім того, як вбачається із наявних матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» у лютому 2021р. направлено позивачеві на ознайомлення та підписання проект додаткової угоди про відтермінування строків виконання зобов`язань щодо передачі товару.

Також у відзиві на позовну заяву відповідачем зауважено про неможливість у добровільному порядку негайно повернути позивачеві спірні кошти через фінансові труднощі.

Вказане також підтверджує визнання самим відповідачем факту невиконання ним належним чином своїх зобов`язань (з передачі бензину А-92 та А-95) у встановлений договором строк до 31 грудня 2020p.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог і наявність у позивача права на отримання від відповідача вартості товару, який з незалежних від позивача причин не міг бути отриманий згідно з умовами договору на АЗС по придбаних у відповідача талонах.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 8185,90 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем до стягнення пені та 3% річних, суд зазначає таке.

У відповідності із статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.3 договору у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому покупцем, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми непоставленого товару за кожен день затримки (про що у складі тендерної пропозиції надається гарантійний лист).

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 409,52 пені, нарахованої за період 07.12.2020-30.04.2021 та 97,56 грн. 3% річних.

В матеріалах справи міститься лист позивача №618/03-24 від 16.12.2020р., що адресований директору ТзОВ «Транс Ойл Сервіс», в якому позивач зазначає, що він не може отримати пальне на АЗС, список яких наведений у додатку №1, а також лист позивача №624/03-24 від 21.12.2020р., що адресований директору ТзОВ «Транс Ойл Сервіс», в якому позивач зазначає про дострокове розірвання договору з 25.12.2020р.

Однак позивачем не подано доказів, що вказані листи були надіслані відповідачу чи отримані ним особисто, у зв`язку з чим в даному випадку відсутні підстави вважати, що позивач повідомив відповідача про неможливість отримати пальне на АЗС, а також повідомив відповідача про дострокове розірвання договору.

В матеріалах справи також міститься службова записка головного інженера Науково-дослідної установи Український науково-дослідний інститут екологічних проблем від 11.01.2021р., в якій зазначено про неможливість отримати на АЗС пальне.

Однак вказана службова записка складена представником позивача в односторонньому порядку, у зв`язку з чим не може слугувати належним доказом у справі про те, що вказаний факт мав місце.

Крім того, в матеріалах справи міститься претензія від 29.01.2021р. №56, адресатом у якій вказано директора ТзОВ «Транс Ойл Сервіс». Як вказано у цій претензії, заборгованість відповідача становить 8185,90 грн., у зв`язку з чим позивач вимагає у відповідача протягом 10 календарних днів з дня отримання претензії погасити вказану заборгованість.

Однак позивачем не подано доказів, що вказана претензія була надіслана відповідачу чи отримана ним особисто, у зв`язку з чим в даному випадку відсутні підстави вважати, що позивач пред`явив відповідачу вимогу про повернення грошових коштів в розмірі 8185,90 грн.

Тобто, як вбачається із матеріалів справи, позивачем не доведено, що ним пред`являлася відповідачу вимога про передачу пального чи про повернення грошових коштів в розмірі 8185,90 грн., а тому в даному випадку моментом пред`явлення вимоги до відповідача про стягнення вартості непоставленого товару слід вважати сам факт пред`явлення позову до відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 97,56 грн. 3% річних нарахованих на суму непоставленого товару в межах обраного позивачем періоду.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 409,52 грн. слід зазначити, що така є безпідставною, оскільки матеріалами справи не підтверджується факт звернення позивача до відповідача із вимогою про видачу йому палива на підставі талонів на пальне, або відмова відповідача передати пальне на підставі талонів із зазначенням дати їх пред`явлення. Отже у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 409,52 грн. слід також відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви до Господарського суду Львівської області було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученнями № 450 від 11.08.2021р.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2137,59 грн., оскільки позов у даній справі слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» (79008, місто Львів, вулиця Староєврейська, буд. 7А, ідентифікаційний код 42647162) на користь Науково-дослідної установи Український науково-дослідний інститут екологічних проблем (61166, Харківська область, місто Харків, вулиця Бакуліна, будинок 6, ідентифікаційний код 01018083) 8185,90 грн. вартості непоставленого товару та 2137,59 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 01.11.2021р.

Суддя Петрашко М.М.