ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 жовтня 2021 року № 903/351/21

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали

за заявою фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність,

за участю представників-учасників справи:

від заявника: Гураль С. П., довіреність від 12.02.2021;

від кредитора: ОСОБА_2 , довіреність 9926 від 01.07.2021;

арбітражний керуючий: Темчишин В. П., свідоцтво № 494 від 17.04.2013.

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Встановив:

19.05.2021 фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду із заявою від 18.05.2021 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність. При цьому заявник просить суд керуючим реструктуризацією боржника призначити арбітражного керуючого Темчишина В. П.

Ухвалою господарського суду від 24.05.2021 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 09.06.2021, запропоновано боржнику подати додаткові докази, які свідчать про його неплатоспроможність (за наявності), явку боржника та арбітражного керуючого у підготовче засідання визнано не обов`язковою.

Ухвалою суду від 09.06.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , серія та номер паспорта: НОМЕР_2 , виданий Луцьким РВ УМВС України у Волинській області 12.10.2007, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича, заборонено боржнику - фізичній особі ОСОБА_1 вчиняти заходи, спрямовані на відчуження майна, розгляд справи в попередньому засіданні призначено на 04.08.2021.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 10.06.2021 за №66611 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

22.06.2021 на адресу суду надійшов лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.06.2021 №91-21743/0/15-21-Вих про надання інформації щодо перетинання боржником ОСОБА_1 державного кордону за останні три роки (з 09.06.2018 по 09.06.2021).

29.06.2021 відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 24.06.2021 №91-22975/0/15-21-Вих про надання інформації щодо перетинання членами сім`ї боржника ОСОБА_1 державного кордону за останні три роки (з 09.06.2018 по 09.06.2021).

06.07.2021 арбітражний керуючий Темчишин В. П. через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву від 05.07.2021 №288 з якої вбачається, що станом на 05.07.2021, на адресу керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_1 заяв з грошовими вимогами до боржника не надходили.

28.07.2021 заявник ОСОБА_1 через відділ документального забезпечення та контролю суду подала клопотання про зняття арештів та обтяжень на нерухоме майно накладених згідно постанов державних виконавців та приватного нотаріуса в рамках виконавчих проваджень щодо примусового виконання виконавчих документів щодо стягнення грошових коштів на користь кредиторів, яке приєднане судом до матеріалів справи.

02.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернулось до суду із заявою № б/н від 30.07.2021 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 2650932,63 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що 09.07.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» (який в подальшому було перейменовано в ПАТ «Сведбанк») було укладено кредитний договір № 0201/0708/88-088, за яким ВАТ «Сведбанк» надав ОСОБА_1 , як позичальнику, кредит в іноземній валюті на загальну суму 51800 доларів США, а позичальник зобов`язалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

09.07.2008 року між Банком та ОСОБА_3 з метою забезпечення належного виконання Позичальником Кредитного договору було укладено договір поруки.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, 09.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» як іпотекодержателем та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 як іпотекодавцями було укладено договір іпотеки нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 .

28.11.2012 ПАТ «Сведбанк» відступило ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу №15 свої права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, зокрема і за Кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 та договорами забезпечення по цьому кредиту.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Сведбанк" 403550,53 грн заборгованості за кредитним договором від 09.07.2008 року та судові витрати у розмірі 1 730 гривень. На виконання рішення було видано виконавчий лист №2- 2243/2009 від 23.07.2009 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17.09.2014 у справі № 161/13915/14-ц було замінено стягувана у виконавчому провадженні ПАТ «Сведбанк» на ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

На дату звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, рішення Луцького міськрайонного суду від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 боржниками не виконано і відповідно станом на 30.07.2021 року непогашена заборгованість ОСОБА_1 перед ТзОВ "ФК "Вектор Плюс" згідно з кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 року становить 98 584,33 дол. США (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот вісімдесят чотири дол. США 33 центів США), що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 року складає 2 650 932,63 грн (два мільйони шістсот п`ятдесят тисяч дев`ятсот тридцять дві грн 63 коп.), з яких:

- заборгованість по основній сумі кредиту 46 674,08 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 складає 1 255 066,01 грн;

- заборгованість за відсотками 14 773,74 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 складає 397 265,87 грн;

- пеня 37 136, 51 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 складає 998 600,75 грн.

02.08.2021 арбітражний керуючий Темчишин В. П. через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву від 01.08.2021 №318 з якої вбачається, що станом на 01.08.2021, на адресу керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_1 заяв з грошовими вимогами до боржника не надходили, у зв`язку з чим план реструктуризації боргів боржника не складався.

02.08.2021 через відділ документального забезпечення та контролю суду арбітражним керуючим Темчишиним В. П. подано звіт про виконану роботу та перевірку декларації боржника ОСОБА_1 , який приєднано до матеріалів справи.

04.08.2021 заявник через відділ документального забезпечення та контролю подала виправлену декларацію про майновий стан боржника за 2018-2020 роки, яка приєднана до матеріалів справи.

Ухвалою від 04.08.2021 розгляд справи в попередньому судовому засіданні було відкладено на 07.09.2021, заяву ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" від 30.07.2021 про визнання грошових вимог до боржника прийнято до розгляду, розгляд заяви в судовому засіданні призначено на 07.09.2021, зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів Темчишина В.П. розглянути заяву ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" від 30.07.2021 про визнання грошових вимог до боржника та надати останньому і суду нормативно-документальні обґрунтування щодо визнання або відхилення кредиторських вимог.

12.08.2021 фізична особа ОСОБА_1 через відділ документального забезпечення та контролю подала заперечення щодо заявлених вимог кредитора - ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс", де вказує, що частково визнає грошові вимоги кредитора, що були заявлені у справі про неплатоспроможність на суму 128957325 грн та 1730,00 грн судового збору сплаченого кредитором при розгляді справи № 2-2243/2009. Дане заперечення приєднано до матеріалів справи.

16.08.2021 арбітражний керуючий Темчишин В. П. через відділ документального забезпечення та контролю подав повідомлення № 325 від 13.08.2021 про результати розгляду заяви ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" від 30.07.2021 в якому вказує, що грошові вимоги ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до фізичної особи ОСОБА_1 визнає частково на суму 1291303,25 грн, а вимоги на суму 1359629,38 просить відхилити, також просить визнати ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" конкурсним кредитором, без права вирішального голосу на зборах кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , оскільки вимоги кредитором заявлені після закінчення строку встановленого для їх подання. При цьому вказує, що дійсно 28.11.2012 ПАТ "Сведбанк" відступило ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" відповідно до договору факторингу № 15 свої права вимоги за кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008, укладеним з ОСОБА_1 та договорами забезпечення по цьому кредиту. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Сведбанк" 52409,00 дол.США, що за курсом НБУ станом на 08.01.2009 еквівалентно 403550,53 грн, з них 51800 дол.США - заборгованість за тілом кредиту; 1151,30 дол. США - заборгованість по відсотках; 137,86 дол. США - пеня. Посилаючись на норми ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої після спливу визначеного договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, та правову позицію викладену в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц вказує на безпідставність нарахованих кредитором відсотків за користування грошовими коштами та пені. Дане повідомлення приєднано до матеріалів справи.

06.09.2021 кредитор - ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" через відділ документального забезпечення та контролю подав заяву про поновлення товариству строку на подання заяви про визнання грошових вимог до боржника. Обґрунтовуючи заяву посилається на пункт 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвалою суду від 07.09.2021 розгляд справи в попередньому судовому засіданні відкладено на 21.09.2021; запропоновано боржнику та керуючому реструктуризацією боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , арбітражному керуючому Темчишину В. П. надати пояснення щодо заяви кредитора ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про поновлення товариству строку на подання заяви про визнання грошових вимог до боржника.

14.09.2021 арбітражний керуючий Темчишин В. П. через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив № 348 від 14.09.2021 на заяву ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" в якому вказує, що в задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про визнання грошових вимог слів відмовити, оскільки вона подана з пропуском 30-денного строку з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а посилання кредитора - ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на дію на всій території України карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та на те, що в зв`язку з карантином доступ до офісу товариства було тимчасово обмежено, відсилання кореспонденції не здійснювалося, надано працівникам відпустки, тимчасово запроваджено режим дистанційної роботи, не свідчить про неможливість подання кредитором заяви з вимогами до боржника, у встановлений Кодексом України з процедур банкрутства строк, шляхом направлення її електронною поштою з цифровим підписом. Крім того, вказує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)" не було запроваджено змін щодо зупинення будь-яких строків у справах про банкрутство або неплатоспроможність.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства щодо недопущення зловживань у сфері банкрутства на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19" № 728-ІХ від 18.06.2020, внесено зміни до Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема доповнено Розділ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Пунктом 12 .

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутство установлено, що тимчасово на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби СОVID-19, не було запроваджено змін щодо продовження (поновлення) строку на подання заяви про визнання грошових вимог у справах про банкрутство або неплатоспроможність.

20.09.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що товариство набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 та договорами забезпечення по цьому кредиту у результаті укладення 28 листопада 2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ТзОВ "ФК "Вектор Плюс" договору факторингу №15. ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" не нараховувало боржнику ОСОБА_1 відсотків за користування грошовими коштами та пені. Сума заборгованості за кредитним договором була визначена ПАТ "Сведбанк", та право вимоги щодо саме такої суми боргу було передано новому кредитору, що підтверджується витягом з реєстру заборгованостей боржників № 1-Б до договору факторингу №15. Кредитор вказує, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 встановлено, що станом на 08.01.2009 заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ "Сведбанк" складала 52409 дол. США. За умовами п. 1.7 кредитного договору № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Кредитор звертає увагу суду, що наявність судових рішень про стягнення боргу та/або інших грошових сум за інші періоди невиконання боржником договірного зобов`язання, відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями, вчиненням інших процесуальних дій по виконанню рішень суду, за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового), не свідчать про припинення договірних правовідносин сторін та/або припинення зобов`язань.

Зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як зазначає заявник, в пункті 1.7 кредитного договору сторони погодили, що проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. Зважаючи на правові позиції, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, та виходячи з системного аналізу наведених вище статей ЦК України і умов кредитного договору, колегія суддів дійшла висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін за цим договором та не позбавляє Банк права на отримання належних йому процентів за користування кредитом до повного погашення заборгованості.

ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" стверджує, що заявляючи грошові вимоги до боржника ( ОСОБА_1 ), товариство визначило суму заборгованості за кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 року у відповідності до умов цього договору та чинного законодавства України. У зв`язку з вказаним підтримує подану заяву про грошові вимоги до боржника та просить визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_1 в сумі 2650932,63 грн за кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 року та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 21.09.2021 відмовлено у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" № б/н від 31.08.2021 про поновлення строку на подання заяви про визнання грошових вимог; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про визнання грошових вимог до боржника задоволено частково; визнано у встановленому порядку доведеними грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до фізичної особи ОСОБА_1 на загальну суму 1294113,25 грн та зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржника Темчишина В. П. включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 4 540,00 грн - встановити що витрати пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору) відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів, 1285866,65 грн - вимоги другої черги, 3706,60 грн - вимоги третьої черги (пеня); у визнанні решти грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до фізичної особи ОСОБА_1 відмовлено; зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржника, арбітражного керуючого Темчишина В. П. включити визнані судом вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства; керуючому реструктуризацією боргів боржника, арбітражному керуючому Темчишину В. П. провести збори кредиторів в порядку п. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства; засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначено на 06.10.2021.

05.10.2021 кредитор через відділ документального забезпечення та контролю подав пояснення в яких просить провадження у справі № 903/351/21 за заявою про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 закрити на підставі ч.7 ст. 123 КузПБ та п.8 ч.1 ст. 90 КУзПБ. При цьому вказує, що боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї. Крім того вказує, що невідповідність майнового стану боржниці відомостям, які вказуються нею в деклараціях про майновий стан свідчать регулярні та часті подорожі за кордон на відомі курорти.

05.10.2021 боржником подано уточнені декларації про майновий стан за 2018-2020 роки, у зв`язку з отриманням 27.09.2021 року звіту керуючого реструктуризацією № 380 від 27.09.2021, в якому зазначалися відомості щодо невідповідності в деклараціях боржника доходів та витрат боржника і членів його сім`ї.

06.10.2021 арбітражний керуючий подав звіт у якому просить на підставі п. 11 ст. 126 КУзПБ прийняти рішення про визнання боржника фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника. Також 06.10.2021 арбітражним керуючим подано доповнення до звіту № 392 від 06.10.2021.

06.10.2021 арбітражним керуючим подано клопотання про затвердження звіту керуючого реструктуризацією боргів боржника - ОСОБА_1 - Темчишина В. П. про нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому та відшкодування його витрат під час проведення процедури реструктуризації боргів боржника за період з 09.06.2021 по 05.10.2021.

06.10.2021 арбітражним керуючим подано клопотання № 392 від 06.110.2021 про долучення до матеріалів справи пояснень боржника. Дане клопотання з додатками приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 06.10.2021 відкладено судове засідання на 28.10.2021; запропоновано боржнику, керуючому реструктуризацією боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , арбітражному керуючому Темчишину В. П. надати письмові пояснення щодо клопотання кредитора про закриття провадження у справі; запропоновано боржнику, кредитору надати пояснення щодо: клопотання арбітражного керуючого про визнання боржника ОСОБА_1 банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника; клопотання про затвердження звіту керуючого реструктуризацією боргів боржника Темчишина В. П. про нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому та відшкодування його витрат під час проведення процедури реструктуризації боргів боржника за період з 09.06.2021 по 05.10.2021.

26.10.2021 боржник - ОСОБА_1 через відділ документального забезпечення та контролю подала пояснення в якому вказує, що клопотання кредитора про закриття провадження у справі не заслуговує на увагу, оскільки не підтверджене жодним належним та допустимим доказом. Натомість нею як боржником виконано всі вимоги КУзПБ щодо подання виправлених декларацій, а саме: 28.07.2021 року арбітражний керуючий Темчишин В.П. відповідно до листа № 315 від 28.07.2021 звернувся до боржника ОСОБА_1 щодо відсутності у Декларації відомостей про прибутки чоловіка ОСОБА_3 (звіт був вручений наручно боржнику - 29.07.2021 і 29.07.2021 боржником було невідкладно внесено необхідні відомості та уточнено декларацію, яку без пропуску семиденного терміну було подано до Господарського суду Волинської області; 27.09.2021 арбітражним керуючим Темчишиним В.П. боржнику було доведено до відома про те, що в поданих деклараціях відсутня інформація стосовно всіх членів сім`ї та осіб, які фактично проживають із ОСОБА_1 в т.ч. батьків, що підтверджується листом №380 від 27.09.2021 і 30.09.2021 боржником було відкориговано та уточнено відомості в декларації та в семиденний термін з моменту отримання звіту №380 від 27.09.2021 подано до Господарського суду Волинської області.

Крім того, звертає увагу суду на ті обставини, які прямо в даному випадку свідчать лише про неплатоспроможність ОСОБА_1 , так як у останньої відсутні будь - які активи, а також грошові надходження, що б дали змогу погасити заборгованість перед відомими та встановленими кредиторами.

Вказує, що боржник ОСОБА_1 діяла добросовісно не маючи наміру надавати суду недостовірну та неповну інформацію, а відповідно було виконано та дотримано всіх вимог, що чітко визначені п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ, а також та відповідно подано повну та достовірну інформацію, що міститься в Декларації про майновий стан боржника, а відтак, відсутні будь - які підстави для закриття провадження у даній справі. Також зазначає, що встановлення в уточнюючій декларації наявності майна у ОСОБА_7 (мами чоловіка боржниці) жодним чином не порушує будь-чиїх прав та не може впливати на подальший розгляд справи та перешкоджати її розгляду з огляду на те, що Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає реалізацію майна членів сім`ї боржника.

27.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" подало пояснення в якому вказує, що боржником пропущено семиденний строк, встановлений ст. 123 КУзПБ, після отримання звіту арбітражного керуючого про результати перевірки декларації. Крім того звертає увагу суду на те, що боржниця зазначала, що перебуває на утриманні свого чоловіка, однак як виявилося він ніде не працює та не отримує доходу, також нічим не підтверджено оплату неодноразових подорожей за кордон (подарунки хресних та свекрухи). Просить суд закрити провадження у справі на підставі ст. 123 КУзПБ та посилається на практику Верховного Суду у справі № 910/6639/20.

В судовому засіданні 28.09.2021 представник боржника та арбітражний керуючий просили суд прийняти рішення про визнання боржника фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом та відкрити процедуру погашення боргів; представник кредитора просив суд закрити провадження у справі на підставі ч.7 ст. 123 КУзПБ.

Заслухавши в судовому засіданні присутніх представників сторін, дослідивши подані пояснення та докази, повно та всебічно вивчивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КузПБ), з огляду на таке.

Частиною першою статті 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" цього Кодексу.

Так, порядок та наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені статтями 119, 120 КУзПБ.

В ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд зазначає, зокрема, про введення процедури реструктуризації боргів боржника (пункт 2 частини п`ятої статті 119 КУзПБ).

За визначенням, наведеним у статті 1 КУзПБ, реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

При цьому, нормами КУзПБ встановлено перелік документів та відомостей, необхідних до подання заявником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Зокрема, пунктом 11 частини третьої статті 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Відповідно до частини п`ятої статті 116 КУзПБ декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Суд зауважує, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання положень статті 116 КУзПБ ОСОБА_1 як фізичною особою разом із заявою про визнання її неплатоспроможною надано до господарського суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018-2020 роки.

За результатом перевірки декларацій боржника, керуючим реструктуризацією було виявлено розбіжності у відомостях, зазначених у деклараціях, а саме не зазначення у деклараціях відомостей про прибутки чоловіка ОСОБА_3 , про що повідомлено боржника 29.07.2021.

04.08.2021 через відділ документального забезпечення та контролю суду ОСОБА_1 подано виправлені декларації про майновий стан боржника за 2018-2020 роки.

В подальшому 27.09.2021 арбітражним керуючим Темчишиним В. П. було доведено до відома боржника ОСОБА_1 про те, що в поданих деклараціях відсутня інформація стосовно членів сім`ї та осіб, які фактично проживають із боржником.

05.10.2021 боржником повторно подано уточнені декларації про майновий стан за 2018-2020 роки.

Пунктом першим частини сьомої статті 123 КУзПБ передбачено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо встановить зокрема, що боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Водночас, певні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації.

Аналіз пункту 11 частини третьої статті 116, пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ свідчить, що законодавець визначив певну послідовність дій учасників у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а саме:

- боржник подає суду декларації;

- керуючий реструктуризацією перевіряє надані боржником декларації та виявляє наявність у них неповної та/або недостовірної інформації, а у випадку підтвердження такого факту за результатом перевірки повідомляє боржника у формі відповідного звіту;

- отримавши звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій, боржник упродовж семи днів (з дати отримання звіту) має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень.

Отже, керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларації боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та, у разі виявлення ним неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, обов`язково її доводить до відома боржнику, у результаті чого в останнього виникає право виправити декларацію у строк встановлений законом.

При цьому, нормами КУзПБ не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.

Як встановлено судом та зазначено вище, боржник надав суду виправлену декларацію про майновий стан з порушенням семиденного строку (отримала черговий звіт 27.09.2021, подала декларації 05.10.2021), який закінчився 04.10.2021.

Керуючий реструктуризацію перевіряючи виправлені декларації боржника та подаючи при цьому звіти про їх перевірку, що не передбачено КУзПБ, тим самим надає можливість боржнику подати чергові виправлені декларації.

Проте ч.3 ст. 122 КУзПБ чітко встановлено, що керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.06.2021 з врахуванням ухвали про виправлення описки від 11.06.2021 попереднє засідання суду у даній справі було призначено на 04.08.2021, тобто строк для подання звіту про результати перевірки декларації боржника в керуючого реструктуризацією закінчився 26.07.2021.

Зі змісту пункту першого частини сьомої статті 123 КУзПБ вбачається, що боржник все одно не скористалася наданим їй правом подати виправлені декларації та подала з порушенням строку встановленого ст. 123 КУзПБ, тому наступають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі.

Крім того, не зазначення боржником всіх членів сім`ї(матір ОСОБА_8 та мати чоловіка ОСОБА_7 ) при зверненні до суду, а зазначення їх у делараціях, що подані 05.10.2021(фактично на 118 день після відкриття провадження у справі) унеможливлює суду вчинити дії що передбачені п.п.9, 10 ч. 5 ст. 119 ГПК України, а саме зобов`язання контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про доходи боржника та членів його сім`ї і про майно, задеклароване такими особами при перетині кордону та зобов`язання органу державної прикордонної служби надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про перетинання боржником та членами його сім`ї державного кордону за останні три роки.

Суд зауважує, що ключовим завданням суду при наданні оцінки наявності підстав для закриття провадження у справі з підстав неподання боржником виправлених декларацій впродовж 7 днів з моменту отримання звіту керуючого реструктуризацією за результатами відповідної перевірки, є необхідність встановлення дотримання керуючим реструктуризації порядку повідомлення особи (боржника) про наявність обґрунтованих підстав вважати подання нею недостовірної та/або неповної інформації, а також факту наявності або відсутності надання виправлених декларацій впродовж встановленого законодавством строку.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини сьомої статті 123 та пункту 9 частини першої статті 90 КУзПБ.

Поряд з цим, доводи скаржника щодо до того, що встановлення в уточнюючій декларації наявності майна у ОСОБА_7 (мами чоловіка боржниці) жодним чином не порушує будь-чиїх прав та не може впливати на подальший розгляд справи та перешкоджати її розгляду з огляду на те, що Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає реалізацію майна членів сім`ї боржника, не беруться судом до уваги з огляду на таке.

Аналіз положень частини третьої статті 116 КУзПБ свідчить про те, що декларація про майновий стан боржника є невід`ємним додатком заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Суд зауважує, що вимоги щодо форми декларації про майновий стан, поданої у справі про неплатоспроможність, ураховуючи пункт 11 частини третьої статті 116 КУзПБ, визначені наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність".

У свою чергу, вимоги щодо змісту такої декларації передбачені частиною п`ятою статті 116 КУзПБ. Так, декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати (абзац 1 частини п`ятої статті 116 КУзПБ).

Абзацом 2 частини п`ятої статті 116 КУзПБ визначено, що до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Суд зауважує, що до предмету дослідження, у даному випадку, належить вирішення питання щодо тлумачення положень частини п`ятої статті 116 КУзПБ у контексті поширення умови визначення членами сім`ї за характеризуючими ознаками спільного проживання, пов`язаності спільним побутом та наявністю взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" визначено, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Вказана правова позиція щодо тлумачення правової категорії "члени сім`ї" підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц.

Однак, визначальним у цьому аспекті є визначене у пункті 6 мотивувальної частини вказаного рішення від 03.06.1999 у справі № 5-рп/99 засадниче положення щодо застосування поняття "член сім`ї": Конституційний Суд України виходив з об`єктивної відмінності його змісту залежно від галузі законодавства.

Так, базове поняття "член сім`ї" норма СК України встановлює на підставі критеріїв спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків.

Водночас, застосування поняття "член сім`ї" в інших галузях законодавства може розширювати чи звужувати коло осіб, які підпадають під це поняття у залежності від мети правового регулювання тієї чи іншої галузі, правового інституту або окремої правової норми.

Суд зазначає, що з моменту порушення справи про банкрутство стосовно боржника/відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів), суттєве значення має й принцип узгодженості нормативних приписів права із суміжними інститутами права, що має гарантувати інтеграцію законодавства у сфері неплатоспроможності/банкрутства до національної системи права.

Так, КУзПБ як спеціальний нормативно-правовий акт має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов`язаних з банкрутством юридичних осіб та неплатоспроможністю фізичних осіб, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

На переконання суду, коло членів сім`ї боржника в частини п`ятої статті 116 КУзПБ визначено у зв`язку із встановленням його обов`язку подати декларацію про майновий стан боржника за відповідною формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, як додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Подання декларації про майновий стан боржника полягає у необхідності підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначених у частині другій статті 115 КУзПБ.

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період. Поряд з цим, ця декларація повинна містити відомості, що можуть свідчити про ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Відповідно до частини сьомої статті 123 КУзПБ суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, серед іншого, якщо: 1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї; 2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, інших осіб, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_7 21.01.2021 придбала на аукціоні з реалізації заставленого майна житловий будинок загальною площею 271,2 кв.м. та земельну ділянку площею 0,12 га; 02.10.2020 придбала за договором купівлі-продажу квартиру, загальною площею 34,2 кв.м. по АДРЕСА_3 ; згідно договору від 26.03.2019 придбала квартиру загальною площею 43,1 кв.м. по АДРЕСА_4 ; 05.05.2021 отримала в дарунок квартиру (договір дарування від 05.05.2021) загальною площею 65,2 кв.м. по АДРЕСА_5 ; набула право власності на дві земельні ділянки в с.Боратин площею 0,12 га кожна згідно договору дарування від 04.04.2012.

Таке розуміння застосування поняття "член сім`ї" у процедурі провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи дає підстави для висновку про включення до кола членів сім`ї боржника у частині п`ятій статті 116 КУзПБ осіб, які не є членами сім`ї в розумінні статті 3 СК України, оскільки не є особами, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки.

Відмінність поняття "член сім`ї боржника", визначеного законодавством у сфері неплатоспроможності та наведеного у частині п`ятій статті 116 КУзПБ, додатково пояснюється відсутністю використання у цій частині бланкетної норми з посиланням на положення СК України, іншого нормативно-правового акта.

З наведеного суд зауважує, що положення частини п`ятої статті 116 КУзПБ самостійно і вичерпно врегульовують зміст поняття "член сім`ї боржника", яке є спеціальним, встановленим саме для цілей визначення змісту правовідносин щодо відновлення платоспроможності фізичної особи. Положення статті 3 СК України для регулювання відносин у процедурі розгляду справ про неплатоспроможність фізичних осіб не застосовуються.

Таким чином, у провадженнях про неплатоспроможність боржників - фізичних осіб не є релевантним судове тлумачення правової категорії "член сім`ї" у згаданому вище рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 у справі № 5-рп/99 та позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц, як таке, що надано у справі у правовідносинах, які регулюються правом соціального забезпечення.

З урахуванням вищенаведеного у сукупності, судове тлумачення частини п`ятої статті 116 КУзПБ, з огляду на мету правового регулювання відносин неплатоспроможності боржників- фізичних осіб, дає підстави для висновку, що до членів сім`ї такого боржника в обов`язковому порядку необхідно віднести інших осіб, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (свекруху).

Аналогічної позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.

Щодо посилань боржника та арбітражного керуючого на положення статті 130 КУзПБ щодо обов`язку ухвалити у цій справі постанову про визнання боржника банкрутом, враховуючи, що з дня відкриття провадження у справі пройшло більше 120 днів, суд зазначає таке.

Пунктами 2, 3 частини другої статті 123 КУзПБ встановлено, що основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника, прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Частиною першою статті 130 КУзПБ передбачено, що господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120-ти днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

У питанні схвалення зборами кредиторів плану реструктуризації боргів боржника суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20, згідно якої у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

У даній справі, судом встановлено, що збори кредиторів не відбулись і вважаються не повноважними через відсутність представників кредитора із необхідною кількістю голосів, план реструктуризації не складався, а проект плану реструктуризації доданий боржником до заяви про відкриття провадження про неплатоспроможність є невиконуваним в силу відсутності доходів та майна у боржника, тому, доводи боржника та арбітражного керуючого про необхідність застосування приписів статті 130 КУзПБ підлягають відхиленню з підстав їх необґрунтованості.

Щодо клопотання про фізичної особи ОСОБА_1 про зняття арештів та обтяжень від 27.07.2021, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 120 ГПК України, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду.

Згідно ч. 1 ст. 59 КУзПБ, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Враховуючи, що на час звернення ОСОБА_1 з клопотанням про зняття арештів останню ще не було визнано банкрутом, суд вважає, що дане клопотання подано передчасно, а тому відмовляє в його задоволенні через безпідставність.

Щодо затвердження звіту і сплату керуючому реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражному керуючому Темчишину Володимиру Петровичу основну грошову винагороду за період з 09.06.2021 по 05.10.2021 включно у розмірі 34050,00 грн суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Господарський суд за заявою кредитора має право зменшити розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, у разі, якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

У наданому суду звіті арбітражного керуючого Темчишина В. П. про нарахування і виплату грошової винагороди, арбітражним керуючим за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у межах п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання повноважень була нарахована основна грошова винагорода в загальному розмірі 45926,00 грн (за період з 09.06.2021 по 05.10.2021 включно).

Ухвалою суду від 09.06.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича, грошову винагороду керуючому реструктуризацією боргів за три місяці виконання відповідних повноважень визначено в розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень за рахунок коштів фізичної особи ОСОБА_1 , авансованих на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області; заборонено боржнику - фізичній особі ОСОБА_1 вчиняти заходи, спрямовані на відчуження майна

Як вбачається з матеріалів справи, на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області заявником - фізичною особою ОСОБА_1 були внесені грошові кошти в загальному розмірі 34 050,00 грн згідно квитанції №55978134 від 19.05.2021.

Суд вважає необхідним зазначити, що оплата послуг арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, є обов`язковою та є платою за працю арбітражного керуючого.

Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 7 ст. 43 Конституції України використання примусової праці забороняється; кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997) ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.

При цьому, відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

За таких обставин суд вважає, що клопотання арбітражного керуючого про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому в якості оплати праці арбітражного керуючого за виконання ним обов`язків керуючого реструктуризацією у справі є законним та обґрунтованим та підлягає затвердженню судом на загальну суму 45926,00 грн.

Також господарський суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання керуючого реструктуризацією та сплати керуючому реструктуризацією ОСОБА_1 , арбітражному керуючому Темчишину Володимиру Петровичу, основної грошової винагороди за період з 09.06.2021 по 05.10.2021 включно у розмірі 34 050,00 грн, на рахунок арбітражного керуючого Темчишина В. П. за рахунок коштів, внесених фізичною особою ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області у відповідності до квитанції №55978134 від 19.05.2021 на суму 34 050,00 грн.

Відповідно до положень ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі ч.5 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 2, 45, 90, 122, 123, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , серія та номер паспорта: НОМЕР_2 , виданий Луцьким РВ УМВС України у Волинській області 12.10.2007, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) закрити.

3. Скасувати мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.06.2021.

4. У задоволені клопотання фізичної особи ОСОБА_1 про зняття арештів та обтяжень від 27.07.2021 - відмовити.

5. Повноваження керуючого реструктуризацією боржника - арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №494 від 17.04.2013, просп. Перемоги, 13, м. Луцьк, 43010, е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) припинити.

6. Клопотання арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №494 від 17.04.2013, просп. Перемоги, 13, м. Луцьк, 43010, е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди задовольнити.

7. Звіт арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №494 від 17.04.2013, просп. Перемоги, 13, м. Луцьк, 43010, е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) про нарахування і виплату грошової винагороди у справі № 903/351/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (за період з 09.06.2021 по 05.10.2021 включно) в загальному розмірі 47397,00 грн затвердити.

8. Сплатити керуючому реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражному керуючому Темчишина Володимира Петровича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №494 від 17.04.2013, просп. Перемоги, 13, м. Луцьк, 43010, е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) основну грошову винагороду за період з 09.06.2021 по 05.10.2021 включно у розмірі 34050,00 грн, на рахунок арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича (ІПН НОМЕР_3 , поточний рахунок НОМЕР_4 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО: 303440) за рахунок коштів, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області у відповідності до квитанції №55978134 від 19.05.2021 на суму 34050,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Повна ухвала складена на підписана 02.11.2021р.

Суддя А. С. Вороняк