ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3393/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ"
до Товариства з додатковою відповідальністю "МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ"
про стягнення страхового відшкодування
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" та просить суд стягнути з відповідача 13022,62 грн затрат по виплаті страхового відшкодування у зв`язку із ДТП, що мала місце 06 січня 2021 року в і місті Києві на вулиці Бальзака, учасниками якої були: автомобіль „Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ; та застрахований автомобіль "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Ухвалою від 26.08.2021 р. було відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Ухвала суду про відкриття провадження була направлена за юридичною адресою відповідача та була отримана його представником 01.09.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення.

Враховуючи викладене, відповідач не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву в установлені строки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

03 квітня 2020 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та ОСОБА_3 уклали договір страхування серії PKS № 2000625 майнових інтересів власника автомобіля "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

06 січня 2021 року в місті Києві на вулиці Бальзака відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль „Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ; та застрахований автомобіль "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Відповідно до Постанови Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 . У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Висновку № 27-D/90/0 від 17 червня 2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 13 022,62 гривень, а відповідно до Рахунку-фактури № АР-00014/20С від 21 січня 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 21 481,74 гривень.

Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 02 лютого 2021 року співробітниками AT «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 149893, за яким страхове відшкодування становить 21481,74 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 2062 від 03 лютого 2021 року AT «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 21481,74 гривень.

Таким чином, фактичні витрати AT «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 21 481,74 гривень.

Відповідно до cт. 27 Закону України „Про страхування" до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.»

Відповідно до ч. 2 cт. 1187 ЦК України: „Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку". За cт. 1191 ЦК України: „Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом".

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» відповідно до Полісу № ЕР202121441, що підтверджується витягом з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України. Відповідно до даного витягу умовами Полісу № ЕР202121441 передбачено франшизу в розмірі 0,00 гривень.

Враховуючи наведене, позивач стверджував, що Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» зобов`язане відшкодувати ПрAT «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування в розмірі 13 022,62 грн. Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» намагалося здійснити досудове врегулювання спору шляхом направлення відповідачу рекомендованим листом Заяви про страхове відшкодування № 04-590 від 03 березня 2021 року з додатками. Однак, Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» не виплатило страхове відшкодування по даному страховому випадку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

Отже, до позивача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» перейшло право вимоги, яке потерпілий мав до особи, відповідальної за завдані збитки в результаті ДТП, що мала місце 06 січня 2021 року в місті Києві на вулиці Бальзака за участю автомобіля „Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та застрахованого автомобіля "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Відповідно до Висновку № 27-D/90/0 від 17 червня 2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 13 022,62 гривень, а відповідно до Рахунку-фактури № АР-00014/20С від 21 січня 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 21 481,74 гривень. За страховим актом № 149893 страхове відшкодування становить 21481,74 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 2062 від 03 лютого 2021 року AT «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 21481,74 гривень.

Враховуючи встановлені обставини, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» вказувало, що понесло додаткові судові витрати в розмірі 5000,00 гривень, які пов`язані із наданням правничої допомоги.

Так 02 січня 2020 року між AT «ПРОСТО-страхування» та Адвокатським бюро «Синюк та партнери» було укладено Договір про надання правової допомоги по відшкодуванню шкоди по страховому випадку, який відбувся із застрахованим транспортним засобом "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 . За надану правничу допомогу Позивач сплатив 5000,00 гривень, що підтверджується Реєстром справ від 01 липня 2021 року (Додаток № 1 до Договору), Актом виконаних робіт від 29 липня 2021 року; детальним описом робіт (наданих послуг) від 29 липня 2021 року (Додаток № 1.16 до Договору), який є невід`ємною частиною Договору № 1 від 02 січня 2020 року, та платіжними дорученням № 11406 від 01 липня 2021 року.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Доказів неспівмірності заявлених витрат до суду не було надано, тому суд приймає докази позивача та покладає на відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в заявлених сумах.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (Україна, 61001, Харківська обл., місто Харків, пр.Гагаріна, будинок 41/2, корпус 8, офіс 1-12, ідентифікаційний код особи 31236795) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" (Україна, 04050, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГЕРЦЕНА, будинок 10, ідентифікаційний код особи 24745673) заборгованість в розмірі 13 022,62 грн, витрати на правничу допомогу - 5 000,00 грн та 2 270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "25" листопада 2021 р.

Суддя Л.С. Лаврова