Справа № 909/770/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 909/770/21 за позовом акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" до товариства з обмеженою відповідальністю "Портрейд" про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 200 000 грн.

АТ "КБ "Земельний капітал" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом про стягнення з ТОВ "Портрейд" частини заборгованості за кредитним договором № 013-2019 від 15 липня 2019 р. в розмірі 200 000 грн. Як вказує позивач зазначена заборгованість є частиною основної кредитної заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № 013-2019 від 15 липня 2019 р.

26 серпня 2021 р., суд відкрив провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також зобов`язав відповідача у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати суду відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі суд надіслав відповідачу на зазначену у позовній заяві адресу: вул. Бельведерська, буд. 25 А, м. Івано-Франківськ, 76010, і яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як адреса місцезнаходження відповідача.

Однак, поштове відправлення, яким суд надсилав відповідачу копію ухвали від 20 травня 2021 р. повернулось до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається із змісту даних, зазначених на поштовому конверті, у якому суд надсилав відповідачу копію ухвали від 26 серпня 2021 р., відмітку про повернення цього відправлення у поштовому відділенні проставили 07 вересня 2021 р. Відтак, п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов розпочався 08 вересня 2021 р. та закінчився 22 вересня 2021 р.

Крім того, за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу від 26 серпня 2021 р. у цій справі було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач мав можливість ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Відзиву на позов відповідач не подав.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

15 липня 2019 р., АТ "КБ "Земельний капітал" (кредитор) та ТОВ "Портрейд" (позичальник) уклали кредитний договір № 013-2019 (Договір), відповідно п. 1.1 якого кредитор при наявності кредитних ресурсів надає позичальнику кредит шляхом відкриття мультивалютної відновлювальної відзивної кредитної лінії з лімітом 19 700 000 грн, строком погашення 14 липня 2022 р. зменшення ліміту за кредитною лінією згідно з графіком.

Згідно з п. 1.2 Договору, плата за користування кредитною лінією у вигляді процентів (надалі - процентна ставка) є фіксованою та становить: для заборгованості у гривні - 22% річних; для заборгованості у доларах США - 12% річних.

За змістом п. 3.1 Договору, кредитор надає позичальнику кредит на умовах забезпеченості, цільового використання, повернення, платності та строковості.

Відповідно до п. 5.2 Договору, кредитор зобов`язується за наявності кредитних ресурсів надати кредит, шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточним рахунок позичальника по мірі отримання кредитором заявок та необхідних документів.

В пунктах 5.6, 5.7 Договору сторони визначили, що позичальник зобов`язується забезпечувати повне погашення суми кредиту в строк згідно з п. 1.1 Договору та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом до 15 числа кожного місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів.

Згідно з п. 6.3 Договору, у разі наявності простроченої заборгованості за кредитом та процентами позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочки платежу.

При простроченні виконання зобов`язань, викладених в п. 1.1 та 5.7 договору позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів (6.4 Договору).

Відповідно до п. 5.13 Договору, при обставинах, перелічених у п. 5.12 Договору, зокрема, наявності простроченої заборгованості за кредитом, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами та штрафних санкцій.

На виконання умов договору та на підставі письмових заяв відповідача, позивач перерахував на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 19 693 000 грн.

Згідно з даними наявної в матеріалах справи банківської виписки позичальник не здійснив своєчасного погашення заборгованості за кредитом у передбачений договором строк. Відтак, станом на 11 червня 2021 р., непогашеною залишилась заборгованість за кредитом у сумі 19 490 000 грн, з яких прострочена - 120 000 грн та заборгованість за процентами в сумі 3 203 994 грн 12 коп., з яких поточна - 352 421 грн 92 коп.

15 червня 2021 р., АТ "КБ "Земельний капітал" направив на адресу відповідача претензію-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 013-2019 від 15 липня 2019 р., яка залишена останнім без задоволення.

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

За змістом положень ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як визначено в ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту даних, наявних в матеріалах справи виписок банку, позивач свої зобов`язання щодо надання кредиту виконав належним чином, а саме перерахував на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 19 693 000 грн, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання виконав частково, зокрема, у передбачений договором строк не повернув кредитні кошти. Відтак, станом на 11 червня 2021 р., непогашеною залишилась заборгованість за кредитом у сумі 19 490 000 грн.

Отже, позов АТ "КБ "Земельний капітал" про стягнення з ТОВ "Портрейд" частини заборгованості за кредитним договором в розмірі 200 000 грн слід задовольнити.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 241, 252 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити;

з товариства з обмеженою відповідальністю "Портрейд" (вул. Бельведерська, буд. 25А, м. Івано-Франківськ, 76010; ідентифікаційний код 41936946) на користь акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" (проспект Пушкіна, буд. 15, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49101; ідентифікаційний код 20280450) стягнути 200 000 (двісті тисяч) грн заборгованості за кредитним договором № 013-2019 від 15 липня 2019 р. та 3 000 (три тисячі) грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко