ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"27" жовтня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/743/21
Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Рижого Б.А.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія"
про стягнення безпідставно набутих коштів
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути безпідставно набуті грошові кошти в сумі 261 300 грн 00 коп.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.10.2021 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" безпідставно набуті кошти в розмірі 261 300,00 грн та 3 919,50 грн витрат по сплаті судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" звернулося до Господарського суду Рівненської області з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 918/743/21 яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Поліська паливна компанія" суму понесених витрат по оплаті професійної правової (правничої) допомоги в розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.10.2021 року розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" про ухвалення додаткового рішення призначено на "27" жовтня 2021 р.

Представник позивача в судове засідання 27.10.2021 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 33 9, яке наявне в матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання 27.10.2021 року не з`явився. До господарського суду повернулася ухвала суду від 18.10.2021 року, з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", яка направлялася на адресу відповідача, вказану в позовній заяві та відповідно до відомостей, які містяться у Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - 34631, Рівненська обл., Березнівський р-н, с. Велике Поле, вул. Гагаріна, 38.

Частиною 4 статті 244 ГПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, враховуючи, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду заяви, суд дійшов висновку розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" про ухвалення додаткового рішення за відсутності представника Бодрай Т.В.

Розглянувши подану представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Відповідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1 - 3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу позивач надав суду: договір про надання правової (правничої) допомоги від 26.08.2021 року; Акт приймання - передачі наданої правової допомоги № 1 від 07.10.2021 р.; рахунок № 1 від 07.10.2021 р.; ордер серія ВК № 1001141 від 26.08.2021 р.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 778 від 25.03.2011 р.

Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правової (правничої) допомоги від 26.08.2021 року за цим договором адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги клієнту, а саме надання професійної правової (правничої допомоги) у господарському суді Рівненської області у справі про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 261 300,00 грн з фізичної особи ОСОБА_1 , а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно п. 2.1, п. 2.5. вищевказаного Договору, за надання правової допомоги за цим договором клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар (винагороду) у фіксованому розмірі - 20 000 грн 00 коп. (двадцять тисяч гривень). Оплата фіксованої суми гонорару здійснюється після підписання акту приймання - передачі наданої правової допомоги та виставленого рахунку адвокатом клієнту.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до « 31» грудня 2021 року.

Згідно п. 1 та п. 2 акту приймання - передачі наданої правової допомоги № 1 від 07.10.2021 р. адвокатом при наданні правової допомоги було витрачено наступну кількість часу: вивчення, аналіз та юридична оцінка документів наданих Клієнтом - 5 год,: аналіз законодавства та судової практики - 5 год.; формування та узгодження з Клієнтом правової позиції по веденню справи; написання та подання до суду позовної заяви - 7 год.; підготовка адвоката до розгляду поданого позову, вивчення матеріалів справи, прибуття адвоката до господарського суду Рівненської області в м. Рівне - 3 год.; надання правової допомоги клієнту під час розгляду справи в господарському суді Рівненської області - 4 год. Загальна кількість витраченого часу, пов`язаного з наданням правової допомоги Клієнту по розгляду позовної заяви в господарському суді Рівненської області - 24 год. Загальна вартість правової допомоги складає 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, як визначено сторонами у договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. ч. 4 - 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Отже не співмірність витрат має бути доведена стороною, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а у судовому рішенні має бути наведена оцінка тим доказам та аргументам, про які було зазначено позивачем як на підставу для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом враховано п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009, яким передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду вказаної справи, при прийнятті Господарським судом Рівненської області рішення від 06.10.2021 року, не було вирішено питання про розподіл судових витрат в частині витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Пунктом 1 частини 4 статті 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позивачем у справі належними та допустимими доказами підтверджено обсяг та вартість понесених витрат на професійну правничу допомогу і їх співмірність то за відсутності заперечення та обґрунтованого клопотання відповідача про їх зменшення, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача у справі 20 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" (35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. 8-Березня, 6Г, оф. 3, ) 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 коп) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" (35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. 8-Березня, 6Г, оф. 3, ).

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк