ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2809/21

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське» про забезпечення позову у справі

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське» (07452, Київська обл., Броварський р-н, с. Зоря, вул. Гагаріна, 1; адреса для листування: 04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, 23-В, офіс 16)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.003» (02140, м. Київ, вул. Бориса Гмирі, буд. 6, офіс 211)

про стягнення 1013460,23 грн.,

Без виклику представників учасників процесу

встановив:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Войтовське» (далі СТОВ «Войтовське») звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.003» (далі ТОВ «Платон.003») про стягнення 1013460,23 грн., що складається з: 974250,00 грн. - основний борг, 32964,35 грн. пеня та 6245,88 грн. 3% річних, які нараховані за період з 02.07.2021 р. по 17.09.2021 р.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором № 30/12-1 від 30.12.2020 р. суборенди землі в частині сплати орендних платежів у встановлений договором строк.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.09.2021 р. (суддя Ейвазова А.Р.) було відкрито провадження у даній справі, підготовче засідання призначено на 03.11.2021 р.

27.10.2021 р. до господарського суду Київської області від СТОВ «Войтовське» надійшла заява б/н від 26.10.2021 р. (вх. № 317/21 від 27.10.2021 р.) про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої СТОВ «Войтовське» просило суд в якості забезпечення його позову до ТОВ «Платон.003» про стягнення заборгованості накласти арешт на врожай кукурудзи 3-го класу, врожаю 2021 року, що належить ТОВ «Платон.003», з правом СТОВ «Войтовське» його зібрання і зберігання цього врожаю, та знаходиться на 86 земельних ділянках загальною площею 231 га, які перебувають у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.003» на території Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області з кадастровими номерами і площею згідно списку: 1) :08:011:0020 - 2,3605 га, 2) :08:011:0021 - 2,3605 га, 3) :08:011:0054 - 2,3251 га, 4) :08:011:0022 - 2,3605 га, 5) :08:011:0052 - 2,3605 га, 6) :08:011:0023 - 2,3603 га, 7) :08:011:0060 - 2,3999 га, 8) :08:011:0037 - 2,7546 га, 9) :08:011:0024 - 2,3604 га, 10) :08:011:0025 - 2,3605 га, 11) :08:011:0048 - 2,3604 га, 12) :08:011:0061 - 2,3605га, 13) :08:011:0047 - 2,3604 га, 14) :08:011:0057 - 1,1802 га, 15) :08:011:0058 - 1,1802 га, 16) :08:011:0053 - 2,3604 га, 17) :08:011:0049 - 1,1801 га, 18) :08:011:0036 - 2,3656 га, 19) :08:011:0026 - 2,6747 га, 20) :08:011:0001 - 3,1132 га, 21) :08:011:0004 - 2,8435 га, 22) :08:011:0041 - 2,6348 га, 23) :08:011:0002 - 2,3649 га, 24) :08:011:0050 - 2,3604 га, 25) :08:011:0055 - 2,3605 га, 26) :08:011:0027 - 2,3605 га, 27) :08:011:0038 - 2,3604 га, 28) :08:011:0044 - 2,6919 га, 29) :08:011:0059 - 3,8403 га, 30) :08:011:0028 - 2,7997 га, 31) :08:011:0056 - 2,6417 га, 32) :08:011:0029 - 3,6429 га, 33) :08:011:0030 - 2,9432 га, 34) :08:011:0039 - 2,3577 га, 35) :08:011:0042 - 2,3881 га, 36) :08:011:0031 2,3576 га, 37) :08:011:0032 - 2,3604 га, 38) :08:011:0005 - 2,3606 га, 39) :08:011:0019 - 2,3603 га, 40) :08:011:0033 - 2,3605 га, 41) :08:011:0034 - 4,1092 га, 42) :08:011:0007 - 3,5888 га, 43) :08:003:0015 - 3,4343 га, 44) :08:011:0051 - 3,0936 га, 45) :08:011:0008 - 2,8480 га, 46) :08:011:0010 - 2,7070 га, 47) :08:011:0043 - 2,6919 га, 48) :08:011:0011 - 3,6415 га, 49) :08:011:0006 - 3,475 га, 50) :08:011:0013 - 3,5836 га, 51) :08:011:0014 - 3,8272 га, 52) :08:011:0015 - 3,8992 га, 53) :08:011:0016 - 3,8273 га, 54) :08:011:0040 - 3,7994 га, 55) :08:011:0017 - 3,8102 га, 56) :08:011:0003 - 3,8435 га, 57) :08:004:0040 - 2,3873 га, 58) :08:004:0033 - 2,4916 га, 59) :08:004:0029 - 2,3950 га, 60) :08:004:0005 - 2,3871 га, 61) :08:004:0038 - 2,5128 га, 62) :08:004:0039 - 2,4568 га, 63) :08:004:0043 - 2,3873 га, 64) :08:004:0007 - 2,3871 га, 65) :08:004:0008 - 2,3871 га, 66) :08:004:0009 - 2,3872 га, 67) :08:004:0010 - 2,3873 га, 68) :08:004:0036 - 2,4429 га, 69) :08:004:0012 - 2,7542 га, 70) :08:004:0013 - 2,5980 га, 71) :08:004:0014 - 2,5784 га, 72) :08:004:0045 - 2,7007 га, 73) :08:004:0001 - 2,3903 га, 74) :08:004:0034 - 1,8372 га, 75) :08:004:0041 - 1,8151 га, 76) :08:004:0016 - 1,6123 га, 77) :08:006:0034 - 2,3032 га, 78) :08:006:0021 - 2,3032 га, 79) :08:003:0007 - 2,3078 га, 80) :08:003:0008 - 2,4962 га, 81) :08:003:0009 - 2,8187 га, 82) :08:003:0011 - 3,6875 га, 83) :08:003:0012 - 3,8450 га, 84) :08:003:0013 - 3,7583 га, 85) :08:003:0014 - 3,1394 га, 86) :08:003:0037 - 3,6237 га.

У зв`язку з перебуванням судді Ейвазової А.Р. у відпустці, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2021 р., вказану заяву було передано для розгляду судді Бабкіній В.М.

Суд, дослідивши подану СТОВ «Войтовське» заяву б/н від 26.10.2021 р. (вх. № 317/21 від 27.10.2021 р.) про вжиття заходів забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, зазначає наступне.

У вказаній заяві СТОВ «Войтовське» стверджує про необхідність застосування заходів забезпечення поданого ним позову. В обґрунтування підстав для застосування вказаних заходів заявник посилається на те, що: відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських державна реєстрація ТОВ «Платон.003» відбулась 29.01.2020 р.; відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статутного капіталу відповідача значно менше заявленої до стягнення суми і складає всього 2000,00 грн., чого явно недостатньо для розрахунку за договором з позивачем; сума боргу становить 162 мінімальні заробітні плати або 429 прожиткових мінімумів доходів громадян; нерухоме майно у ТОВ «Платон.003» відсутнє, доказом чого є інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні лише записи про земельні ділянки, які перебувають в суборенді у ТОВ «Платон.003», які йому передані СТОВ «Войтовське»; відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасник і директор ТОВ «Платон.003» Зубачов Олег Анатолійович є одночасно і Фізичною особою-підприємцем.

Окрім того, заявник вказує, що у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Платон.003» зазначені види діяльності товариства. Відповідно до цього витягу ТОВ «Платон.003» фактично займається вирощуванням і збором урожаю (КВЕД 01.11, 01.61, 01.63), отже має право вільно продавати вирощений урожай. Крім цього, наявний інший КВЕД 46.11, який дозволяє виступати посередником (тобто перепродавати урожай тощо). У витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФОП Зубачова О.А. наявні види діяльності, зокрема, КВЕД 46.11, який дозволяє виступати посередником у перепродажі урожаю, сировини та інше. При укладенні договору суборенди землі № 30/12-1 від 30.12.2020 р. ТОВ «Платон.003» не повідомляло, що єдиний учасник і директор здійснює одночасно господарську діяльність як ФОП. Таким чином, враховуючи меншу ставку оподаткування у ФОП, а також наявний КВЕД 46.11, вбачається намір ФОП Зубачова О.А. не розраховуватись з СТОВ «Войтовське» за договором суборенди землі № 30/12-1 від 30.12.2020 р. і спроба зібрати врожай на орендованих земельних ділянках у СТОВ «Войтовське» та перепродати його саме від імені ФОП Зубачова О.А. без розрахунку з СТОВ «Войтовське».

На переконання заявника, вищевказані обставини свідчать про те, що рішення суду (у разі задоволення позову) буде неможливо виконати через те, що фактично ТОВ «Платон.003» було створено з метою приховувати свою дійсну господарську діяльність по вказаним вище причинам.

Тому забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на урожай, який знаходиться на земельних ділянках, переданих в суборенду за договором, в межах суми позову (1013460,23 грн.), що знаходяться у ТОВ «Платон.003», є співмірним і збалансованим заходом, вжиття такого заходу гарантуватиме виконання рішення суду про стягнення вказаної суми з відповідача, відповідає меті забезпечення грошових вимог позивача і водночас не порушить майнових прав ні відповідача, ні інших осіб.

Поряд з цим, заявник зазначав, що відповідно до довідки б/н від 20.10.2021 р., виданої СТОВ «Войтовське», на земельних ділянках, які передані в суборенду за договором суборенди № 30/12-1 від 30.12.2021 р., було засіяно кукурудзу 3-го класу, приблизна вартість врожаю якої становить 3416490,00 грн. і розрахована, виходячи з актуальних сьогоденних ринкових умов.

Вищезазначене, на переконання СТОВ «Войтовське», свідчить, що ТОВ «Платон.003» не має наміру виконувати умови укладеного договору суборенди № 30/12-1 від 30.12.2020 р., невиконання умов є безпідставним, фізична особа Зубачов О.А. фактично здійснює повний контроль над ТОВ «Платон.003» і одночасно є фізичною особою-підприємцем з аналогічним КВЕД 46.11, тобто виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог буде ускладнене тим, що станом на день виконання рішення у відповідача будуть відсутні кошти (яких і зараз немає), у зв`язку з його відчуженням через ФОП Зубачова О.А. Відтак, така ситуація може призвести до утруднення чи взагалі неможливості виконання рішення суду. Таким чином, невжиття заявлених заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на урожай (кукурудзу), яка є єдиним майном відповідача і є можливим для розрахунку з ним на підставі договору суборенди № 30/12-1 від 30.12.2020 р., призведе до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, в тому числі - шляхом початку процедури банкрутства відповідача.

При цьому, заявник відзначав, що згідно з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 р. у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 р. у справі № 911/527/19, від 10.10.2019 р. у справі № 904/1478/19, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, суд має виходити із того, що арешт має стосуватися майна, яке належить до предмета спору, а в даному випадку предметом є стягнення коштів з орендної плати за користування земельними ділянками, які засіяно кукурудзою, яку фактично відповідач збирає, і це є єдиним його майном.

Підсумовуючи викладене, СТОВ «Войтовське» звертало увагу суду на необхідність накладення арешту на урожай кукурудзи на вказаних земельних ділянках згідно наданого переліку, оскільки фактично одна фізична особа приймає рішення у двох суб`єктах господарювання (ТОВ «Платон.003» і ФОП) і вона вже прийняла рішення не сплачувати орендну плату на підставі договору суборенди № 30/12-1 від 30.12.2020 р.; це триваюче порушення з 01.07.2021 р. і по сьогодні, у зв`язку з чим існує висока ймовірність того, що посіяний урожай ТОВ «Платон.003» буде зібрано і продано через ФОП Зурабова О.А. третім особам, внаслідок чого стягнути ці кошти у сумі 974250,00 грн., а також іншу суму, яка має бути сплачена за умовами договору суборенди до 01.11.2021 р. у розмірі 1623250,00 грн., буде неможливо через їх фактичну відсутність. Іншими словами, кошти в сумі 974250,00 грн. будуть переховані у ФОП Зурабова О.А. або інших підконтрольних осіб.

Слід зазначити, що згідно з частинами 1 та 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться (буде знаходитись) справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі - задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за майновими вимогами є достатньо обґрунтоване припущення, зокрема, що майно, яке існує у відповідача на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент прийняття та/чи виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Поряд з цим, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 03.04.2019 р. у справі № 918/702/18, від 17.04.2019 р. у справі № 914/1257/18, від 02.07.2019 р. № 910/16944/18.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір щодо відповідного, зазначеного в заяві предмета та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, обов`язок доказування наведеного покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до вимог ст.ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини та наданих доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Слід відзначити також, що питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між невжиттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Суд відзначає, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача 1013460,23 грн. грошових коштів у вигляді орендної плати за договором суборенди землі № 30/12-1 та штрафних санкцій, у той час як заявник просить накласти арешт на належний відповідачу врожай - кукурудзу 3-го класу врожаю 2021 року, що належить ТОВ «Платон.003», з правом СТОВ «Войтовське» щодо зібрання і зберігання цього врожаю, який знаходиться на 86 земельних ділянках загальною площею 231 га.

Проте, позивачем у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено будь-якими доказами, що невжиття заходів забезпечення позову саме у вигляді накладення арешту на врожай відповідача може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі або ефективний захист інтересів позивача, за яким він звернувся до суду.

Стосовно вимог заявника про забезпечення позову суд зазначає, що при зверненні з вказаною вимогою заявником не доведено необхідності застосування даного виду забезпечення позову та не надано доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, зокрема обставин вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). При цьому, як зазначалося раніше, саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, слід зазначити, що позивачем до заяви про забезпечення позову також не надано будь-яких доказів неспроможності відповідача виконати рішення суду за рахунок грошових коштів, як не надано доказів фінансової неспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.003».

Поряд з цим, згідно з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 р. у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 р. у справі № 911/527/19, від 10.10.2019 р. у справі № 904/1478/19, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, суд має виходити із того, що арешт має стосуватися майна, яке належить до предмета спору, проте у даному випадку предметом спору є стягнення грошових коштів за договором суборенди, а врожай кукурудзи до предмету спору у даній справі не належить.

Відтак, оцінивши доведеність та обґрунтованість доводів СТОВ «Войтовське» щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і співмірності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви СТОВ «Войтовське» б/н від 26.10.2021 р. (вх. № 317/21 від 27.10.2021 р.) про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 140, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське» б/н від 26.10.2021 р. (вх. № 317/21 від 27.10.2021 р.) про забезпечення позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Войтовське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.003» про стягнення 1013460,23 грн. заборгованості, яка складається з 974250,00 грн. основного боргу, 32964,35 грн. пені та 6245,88 грн. 3% річних, за договором суборенди № 30/12-1 від 30.12.2020 р.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 28.10.2021 р.

Суддя В.М. Бабкіна