Справа № 909/945/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.10.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 б/н від 27.09.2021 (вх.№16337/21 від 28.09.2021)

АДРЕСА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи

ВСТАНОВИВ: 28.09.2021 через особистий кабінет в системі «Електронний суд» до Господарського суду Івано-Франківської області звернулась фізична особа ОСОБА_1 із заявою б/н від 27.09.2021 (вх.№16337/21 від 28.09.2021) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 04.10.2021, суд залишив без руху заяву ОСОБА_1 б/н від 27.09.2021 (вх.№16337/21 від 28.09.2021) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; встановив заявнику строк десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство; встановив заявнику спосіб усунення недоліків заяви шляхом надання до суду:

- належного конкретизованого списку кредиторів із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми простроченої заборгованості, простроченої заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені);

- належних доказів наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- документально підтверджених відомостей про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

- проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

20.10.2021 до відділу документального забезпечення, канцелярії господарського суду від заявника надійшла заява б/н від 19.10.2021 (вх.№16453/21) про усунення недоліків. У вказаній заяві заявник зазначає, що ним подано всі докази, що підтверджують наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи. Крім того, повторно надає копії кредитних договорів, приєднаних до заяви про відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали заяви, суд встановив таке.

Зазначена заява обґрунтована неможливістю погасити заборгованість за кредитами в банках та кредитами у мікрофінансових установах у розмірі 480468 грн 97 коп. у зв"язку із скрутним фінансовим становищем.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Отже, про наявність наведених підстав мають свідчити достатні фактичні обставини, які згідно із закріпленими в Кодексі України з процедур банкрутства нормами вказують на неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

Згідно змісту заяви боржника останнім в якості підстави, що зумовлює звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначено пункт 4 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства. Так, заявник посилається на безрезультатні спроби знайти додаткову роботу/підробіток, погашення існуючих кредитів шляхом перекредитування.

Згідно з положеннями статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Рівність прав жінки і чоловіка забезпечується: наданням жінкам рівних з чоловіками можливостей у громадсько-політичній і культурній діяльності, у здобутті освіти і професійній підготовці, у праці та винагороді за неї; спеціальними заходами щодо охорони праці і здоров`я жінок, встановленням пенсійних пільг; створенням умов, які дають жінкам можливість поєднувати працю з материнством; правовим захистом, матеріальною і моральною підтримкою материнства і дитинства, включаючи надання оплачуваних відпусток та інших пільг вагітним жінкам і матерям.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб (стаття 43 Конституції України).

Проте, обґрунтованих обставин щодо неможливості боржника (1968 р.н.) працевлаштуватися з метою забезпечення особистих потреб та сплати існуючих зобов`язань перед банками та іншими фінансовими установами заявником не наведено, а відтак підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність згідно з п. 4 ч. 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства суд не вбачає.

З метою встановлення наявності інших обставин, які дають право на відкриття провадження у справі суд залишав заяву ОСОБА_1 без руху та зобов"язував надати в т..ч докази наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

Вимоги суду заявником не виконано.

Згідно інформації, отриманої від Українського бюро кредитних історій щодо боржника - ОСОБА_1 станом на 30.06.2021 міститься інформація, що за боржником обліковується:

- загальна поточна заборгованість в розмірі - 428795 грн 92 коп.,

- загальна поточна прострочена заборгованість в розмірі - 162074 грн 57 коп.

Пунктом 1 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачене право фізичної особи звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень.

Таким чином, мінімальний розмір прострочених зобов`язань боржника, що може бути підставою для звернення боржника із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність становить не менше 180 000 грн.

Загальна поточна прострочена заборгованість боржника згідно з роздруківкою з сайту Українського бюро кредитних історій становить 162074 грн 57 коп., що менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, надана заявником роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій не може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором.

Належних та допустимих доказів в підтвердження наявності простроченої заборгованості в розмірі, що дають підстави для відкриття провадження у справі заявниця суду не надала.

Таким чином, підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність згідно з п.1 ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства відсутні.

Також, відсутні підстави для відкриття провадження у справі відповідно до п.2 та 3 ч.2 вказаної вище статті, у зв"язку з недоведеністю того, що боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців чи ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення.

За приписами статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини 1 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі відмовляє у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, зокрема, якщо провадження у справі про банкрутство боржника не допускається згідно з цим Кодексом.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Оскільки ОСОБА_1 не надала суду доказів в наявність підстав, передбачених ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства, необхідних для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, суд не знаходить підстав для прийняття заяви до розгляду.

Відмова у прийнятті заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду за наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбачених статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

При цьому, судом прийнято до уваги прецедентні рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28.10.98 та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Враховуючи, що заяву про неплатоспроможність разом з додатками сформовано в системі "Електронний суд" та надано суду лише в електронному вигляді, відповідно паперовий варіант вказаної заяви з додатками не повертаються заявнику (боржнику), у зв`язку з їх відсутністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 37, 113,115, 116 Кодексу України з питань банкрутства ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України та, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 б/н від 27.09.2021 (вх.№16337/21 від 28.09.2021) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 26.10.2021

Суддя О.В. Рочняк