ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/509/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Івано-Франківської обласної ради

вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004

ел. пошта:

в особі: Управління з питань майна спільної власності територіальних громад області

вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004

ел. пошта:

до відповідача: Івано-Франківської міської організації Української Народної Партії

вул. Незалежності, 5, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 12.07.2019 в сумі 4719 грн 06 коп., розірвання договору оренди майна від 12.07.2019 та звільнення орендованих приміщень

за участю представників:

від позивача: Грицків Марія Іванівна;

від відповідача: представник не з"явився

ВСТАНОВИВ: Івано-Франківська обласна рада в особі Управління з питань майна спільної власності територіальних громад області звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської організації Української Народної Партії про:

- стягнення заборгованості за договором оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 12.07.2019 у розмірі 4719 грн. 06 коп.;

- розірвання договору оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 12.07.2019;

- зобов"язання відповідача звільнити приміщення другого поверху загальною площею 37,37 кв. м на вул. Незалежності, 5 у м. Івано-Франківську шляхом повернення їх за актом приймання передачі.

Згідною з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2021, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 05.07.2021, встановив сторонам строк для надання відзиву на позов та відповіді на відзив.

В підготовчому засіданні 05.07.2021 суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 02.08.2021, про що позивач повідомлений під розписку, а відповідач ухвалою-повідомленням.

За наслідками підготовчого провадження 02.08.2021 суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 13.09.2021.

В судовому засіданні 13.09.2021 суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення розгляду справи по суті на 13.10.2021, про що сторони повідомлені ухвалою-повідомленням.

Відповідач не скористався правом на участь представника в судовому засіданні, хоча у відповідності до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Так, копія ухвали від 07.06.2021, направлена відповідачу за юридичною адресою повернулася з відміткою відділення поштового зв`язку: "за закінченням терміну зберігання". Водночас, ухвали від 05.07.2021, 02.08.2021 та 13.09.2021 поверталися до суду з відміткою Укрпошти: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Направлена на адресу засновника Івано-Франківської міської організації Української Народної Партії - Українській народній партії (вул. Пушкінська, буд. 28-А, м. Київ, 01004) ухвала-повідомлення від 13.09.2021 також повернулася до суду з відміткою "відсутній за вказаною адресою".

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

За приписами ч. 1ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Клопотань про відкладення розгляду справи чи інших клопотань від сторін до суду не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок невиконання укладеного між сторонами договору оренди, у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 4579 грн 86 коп., на яку нараховано 139 грн 20 коп. пені. У зв"язку із несплатою орендної плати, що є істотним порушенням умов договору оренди позивач просить розірвати договір оренди та зобов"язати відповідача звільнити орендоване приміщення.

Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи вимоги чинного законодавства щодо розумності строків розгляду справи, вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору, тривалості розгляду спору, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його участі в судовому засіданні для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, а також беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку розглядати справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши представника позивача, надавши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

12.07.2019 між Івано-Франківською обласною радою (орендодавець, позивач), Івано-Франківською міською організацією Української народної партії (орендар, відповідач) та Комунальним підприємством Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна (балансоутримувач) укладено договір оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (а.с. 13-19).

Згідно з п. 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування частину приміщень другого поверху загальною площею 37,37 кв. м за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 5 (об"єкт оренди), що перебуває на балансі комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна, а саме: приміщення другого поверху площею 8,62 кв. м; приміщення спільного користування площею 8,62 кв. м. Вартість об"єкта оренди визначена відповідно до звіту про оцінку об"єкта оренди і становить без ПДВ 311 523 грн.

Об"єкт оренди передається орендарю з метою розміщення політичної партії (п. 1.2).

Стан о"єкта оренди на момент укладення договору визначається у висновку, узгодженому балансоутримувачем та орендарем (п. 1.3).

Відповідно до п. 2.1. договору, орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Термін оформлення акту приймання-передачі об`єкта оренди не може перевищувати трьох календарних днів з дня підписання цього договору.

Передача майна в оренду не надає орендарю право власності на це майно. Майно залишається у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (п. 2.2).

У пункті 2.3 договору встановлено, що після закінчення дії цього договору, у тому числі у разі його припинення у зв`язку з відмовою орендодавця від договору в порядку ст. 782 Цивільного кодексу України, або у випадку іншого розірвання, включаючи розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин (ст. 652 ЦК України), набрання законної сили рішення суду про визнання цього договору недійсним, неукладеним або про застосування наслідків нікчемної угоди, орендар повертає балансоутримувачу об`єкт оренди за актом приймання-передачі у погоджений сторонами термін, але не пізніше як протягом 20 календарних днів із дня припинення дії договору.

Згідно з п. 2.4 договору, оформлення акту приймання-передачі здійснює сторона, яка передає об`єкт оренди іншій стороні договору.

Відповідно до п. 3.2.2 договору, орендар зобов"язується, в тому числі, своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що орендна плата визначена на підставі методики розрахунку орендної плати за майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням обласної ради від 10.06.2016 № 207-5/2016, і становить 619 грн 93 коп. з ПДВ за базовий місяць.

Згідно з п. 4.2 договору, орендна плата перераховується на рахунок орендодавця і вноситься орендарем щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця з врахуванням індексу інфляції.

Відповідно до п. 4.5 договору, своєчасно не перерахована або перерахована не в повному розмірі орендна плата стягується за весь період заборгованості на рахунок орендодавця з врахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня із заборгованої суми за кожний день прострочення (включаючи день оплати), визначеної Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

У відповідності до п. 7.1, договір діє з 12.07.2019 по 12.07.2020.

Договір припиняється у випадку невиконання пункту 3.2 цього договору (п. 7.6.6); розірвання договору орендодавцем в односторонньому порядку згідно із статтею 782 Цивільного кодексу України (п. 7.6.7).

Згідно з п. 7.7 договору орендодавець має право відмовитися від цього договору і вимагати повернення орендарем об`єкта оренди, якщо останній не вносить орендну плату, визначену згідно з п. 4.1 цього договору, протягом трьох місяців. У разі такої відмови, договір вважається розірваним з дня одержання орендарем письмового повідомлення орендодавця.

Додатком до договору оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 12.07.2019 є розрахунок орендної плати за базовий місяць оренди, відповідно до якого орендна плата з ПДВ становить 619 грн 93 коп. (а.с. 20).

Відповідно до акту приймання передачі нерухомого майна на вул. Незалежності, 5 у м. Івано-Франківську від 12.07.2019, Івано-Франківська обласна рада (орендодавець) в особі начальника управління об"єктами спільної власності територіальних громад області передала, а Івано-Франківська міська організація Української народної партії (орендар) прийняла частину приміщень другого поверху загальною площею 37,37 кв. м за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 5 (а.с. 21).

З метою досудового врегулювання спору 27.04.2021 позивач звертався до відповідача з претензією №99/0302/007 від 20.04.2021 про сплату заборгованості, до якої приєднано рахунок-фактуру №04/15 від 15.04.2021 (а.с. 24-25).

Відповідно до розрахунків позивача заборгованість по орендній платі за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року становить 4 579 грн 86 коп., на яку нараховано 139 грн 20 коп. пені.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до частини 1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні визначення містить ст.759 Цивільного кодексу України, яка зокрема зазначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.ст. 179, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією акту приймання-передачі майна оренди від 12.07.2019, підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань щодо передачі в оренду предмета договору.

Також судом встановлено, що договір оренди від 12.07.2019 укладено строком на 1 рік (з 12.07.2019 по 12.07.2020).

В силу приписів ч. 2 ст.291 ГК України та п.7.6.1 Договору чинність договору оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Матеріали справи не містять додаткової угоди чи змін до договору оренди від 12.07.2019. Таким чином, відповідно до умов договору є підстави вважати договір оренди від 12.07.2019 таким, що закінчив свою дію 12.07.2020.

Поряд з цим, ст.764 ЦК України передбачено, що, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до частини четвертої статті 284 ГК України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Правовий аналіз вказаних норм матеріального права свідчить про те, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору, то такий договір припиняється.

Представник позивача зазначила в судовому засіданні, що позивач (орендодавець) не надсилав відповідачу повідомлення про припинення договору оренди, відповідач користується орендованим майном. Орендну плату припинив сплачувати з жовтня 2020 року. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Таким чином, в силу зазначених норм матеріального права, Договір оренди від 12.07.2019 є автоматично поновленим на той самий термін, який визначено в договорі і на тих самих умовах в силу закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором, що також передбачено і в положеннях договору ( п.3.2.2).

В силу дії ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п.4.2 Договору оренди нерухомого майна сторони погодили зобов"язання відповідача щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця з урахування індексу інфляції перераховувати плату за оренду приміщення .

Відповідач договірні зобов`язання в частині здійснення платежів з орендної плати за користування орендованим майном виконав неналежним чином та не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті орендної плати за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року у розмірі 4635 грн 36 коп.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В матеріалах справи відсутні докази на спростування факту наявності заборгованості по орендній платі відповідача перед позивачем за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року за договором оренди майна від 12.07.2019.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року в розмірі 4635 грн 36 коп. обґрунтовані та належать до задоволення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договором.

Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Під неустойкою, відповідно до ст. 549 ЦК України, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання є пенею.

Приписами ч. 6 ст. 232 Господарського Кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Умовами договору оренди від 12.07.2019 (п.4.5) передбачено стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов"язань по сплаті орендної плати.

Згідно поданих позивачем розрахунків відповідачу нараховано пеню за прострочення сплати орендної плати по договору оренди в сумі 139 грн 20 коп. за період з 21.11.2020 по 20.05.2021.

Так, згідно з п. 4.2 договору, орендна плата перераховується на рахунок орендодавця і вноситься орендарем щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, у разі якщо останній? день строків сплати орендної плати припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків сплати вважається перший? робочий? день, що настає за вихідним, святковим або неробочим днем. Відповідно прострочення платежу настає на наступний день.

Судом здійснено перерахунок пені з врахуванням початку прострочення виконання зобов"язання по кожному періоду, згідно якого розмір пені становить 129 грн 83 коп. Таким чином, до стягнення належить 129 грн 83 коп.

Позовні вимоги про розірвання договору оренди майна належить до задоволення виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», який був чинним станом на 12.07.2019, істотними умовами договору оренди, зокрема, є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно із ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Істотність порушення в даному випадку презюмується, оскільки несплатою орендної плати протягом 3-х місяців і більше апріорі порушуються права Орендодавця на отримання плати за передане в користування іншій особі нерухоме майно, чим покриваються збитки Орендодавця від неможливості використання майна у власній діяльності, зокрема, шляхом його передачі в оренду іншій особі із отриманням орендної плати від неї як сумлінного орендаря.

Відповідно до ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Згідно із ч.3 ст.291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 24 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» в чинній редакції договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

В п. 7.6.7 договору від 12.07.2019 сторони передбачили можливість розірвання договору в односторонньому порядку згідно зі статтею 782 ЦК України (якщо орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців підряд).

Отже, підставою для розірвання договору оренди може бути належним чином доведене невиконання орендарем хоча б одного з його зобов`язань, передбачених ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» або договором оренди.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем орендної плати за Договором від 12.07.2019 за період з жовтня 2020 по квітень 2021 років (7 місяців підряд) має місце істотне порушення умов договору Івано-Франківської міської організації Української Народної Партії, що є підставою для розірвання договору оренди майна від 12.07.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 ГК України та ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що після закінчення дії цього договору, у тому числі у разі його припинення у зв`язку з відмовою орендодавця від договору в порядку ст. 782 Цивільного кодексу України, або у випадку іншого розірвання, орендар повертає балансоутримувачу об`єкт оренди за актом приймання-передачі у погоджений сторонами термін, але не пізніше як протягом 20 календарних днів із дня припинення дії договору.

У зв`язку із розірванням договору оренди позовна вимога зобов"язати Івано-Франківську міську організацію Української Народної Партії звільнити орендоване приміщення є цілком обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Можливість одночасного задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди та виселення орендаря з орендованого приміщення також підтверджується судовою практикою (постанови Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 916/2610/17 та від 11.10.2018 у справі № 910/20767/17).

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Івано-Франківської міської організації Української Народної Партії (вул. Незалежності, 5, оф.31, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь Управління з питань майна спільної власності територіальних громад області (вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004, ) 4 717 (чотири тисячі сімсот сімнадцять) гривень 91 коп. заборгованості за договором оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 12.07.2019 (одержувач - ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код одержувача 37951998, рах. UA0009001, банк одержувача Казначейство України, МФО 899998).

Стягнути з Івано-Франківської міської організації Української Народної Партії (вул. Незалежності, 5, оф.31, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь Управління з питань майна спільної власності територіальних громад області (вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004, ) 6809 (шість тисяч вісімсот дев"ять) гривень 55 коп. судового збору.

Розірвати договір оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 12.07.2019.

Зобов"язати Івано-Франківську міську організацію Української Народної Партії (вул. Незалежності, 5, оф.31, м. Івано-Франківськ, 76018, ) звільнити приміщення другого поверху загальною площею 37,37 кв. м на вул. Незалежності, 5 у м. Івано-Франківську шляхом повернення їх за актом приймання передачі.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.10.2021

Суддя О.В. Рочняк